УХВАЛА                                                                                           
23 лютого 2021 року
м. Київ
Провадження № 13-66зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_19 ,
заявника         ОСОБА_20 ,
захисників ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 
прокурора ОСОБА_26 
до початку розгляду заяви    ОСОБА_20 про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 2  ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) судових рішень щодо ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 
УСТАНОВИЛА:
У судовому засіданні ОСОБА_20 , ставлячи під сумнів об`єктивність і неупередженість прокурора ОСОБА_26 , заявив йому відвід. Аргументуючи позицію, наводить доводи, суть яких зводиться до незгоди з окремими  висловлюваннями прокурора, його процесуальною поведінкою під час досудового розслідування кримінального провадження, а також до тверджень про намагання ОСОБА_26 піддати заявника кримінальному переслідуванню у незаконний спосіб з мотивів особистої помсти.
Заслухавши думку сторін, перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, Велика Палата дійшла висновку про відсутність передбачених законом підстав для  задоволення цієї заяви з огляду на таке.
У статті 77 КПК визначено вичерпний перелік обставин, які унеможливлюють участь прокурора у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичом сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. З юридичної точки зору такими (іншими) обставинами можуть бути: надання особою консультацій чи інших послуг як напередодні, так і в процесі провадження; перебування її в дружніх або неприязних стосунках з будь-ким із учасників провадження, у службовій, матеріальній чи іншій залежності від них, а також в інших відносинах, що викликають сумніви в неупередженості, в тому числі в дружніх або неприязних стосунках з особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Проте, заява про відвід та додані до неї матеріали не містять обставин, зазначених у статті 77 КПК, не наведено їх і в судовому засіданні.
Посилання ОСОБА_20 на притягнення керівника САП до дисциплінарної відповідальності за неетичні висловлювання (рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури від 26 липня 2018  року № 343дп-18), як на підставу для відводу, не можна визнати прийнятними, адже цей установлений факт стосується не ОСОБА_26 , а іншого прокурора.
Також є необґрунтованими доводи заявника про упередженість прокурора ОСОБА_26 через звернення ним до НАЗК із питання перевірки на предмет наявності в діянні ОСОБА_20 ознак корупційного правопорушення. Зважаючи на положення статей 22, 36 КПК, факт такого звернення не виключає участі прокурора в судовому засіданні.
Окрім того, всупереч твердженням заявника, з клопотанням від 12 лютого 2020  року про позбавлення ОСОБА_20 імунітету до ЄСПЛ звертався не прокурор ОСОБА_26 , а у межах своєї службової компетенції – заступник Генерального прокурора ОСОБА_31 .   ОСОБА_26 як процесуальний керівник у кримінальному провадженні на запит Європейського суду з прав людини надав додаткову до клопотання інформацію, що не суперечило нормам  міжнародного права і національного законодавства. Дотримання формальної процедури ініціювання питання про зняття з особи дипломатичного імунітету не є критерієм наявності чи відсутності обставин, які би виключали участь прокурора у провадженні.   
Наполягаючи на тому, що ОСОБА_26 здійснює кримінальне переслідування з мотивів особистої помсти, ОСОБА_20 на підтвердження цього не навів переконливих конкретних даних.
Доводи заявника про конфлікт інтересів у прокурора через можливі намагання уникнути відповідальності за вчинення дій, якими порушено його імунітет, є неспроможними. Зазначена обставина не є підставою для відводу в розумінні статті 77 КПК.
Інші аргументи заявника полягають у незгоді ОСОБА_20 із діями та рішеннями прокурора під час реалізації визначених КПК повноважень у кримінальному провадженні, а тому не можуть розглядатися як підстава для відводу.
З урахуванням викладеного Велика Палата вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає.  
Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК, Велика Палата Верховного Суду 
ПОСТАНОВИЛА:
Заяву ОСОБА_20 про відвід прокурора ОСОБА_26 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя	ОСОБА_1 	
Суддя-доповідач	ОСОБА_2  	
Судді:	ОСОБА_3 	ОСОБА_11 	
 	ОСОБА_4 	ОСОБА_12 	
 	ОСОБА_5 	ОСОБА_13  	
 	ОСОБА_6 	ОСОБА_14 	
 	ОСОБА_7 	ОСОБА_15 	
 	ОСОБА_8 	ОСОБА_16 	
 	ОСОБА_9 	ОСОБА_17 	
 	ОСОБА_10 	ОСОБА_18