ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №200/3757/20-а
адміністративне провадження №К/9901/26764/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О.А.
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою      ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, ухвалену у складі колегії суддів: Блохіна А.А. (головуючий), Сіваченка І.В., Ястребова Л.В., 
І. Суть спору:
1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив суд: 
1.1. визнати дії відповідача протиправними щодо незастосування п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до    Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»    при обчисленні з 01.03.2018 по 12.11.2018 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого    Законом України від 07.12.2017 року №2246-V-IIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік»    на 01.01.2018 року;
1.2. зобов`язати відповідача вчинити дії щодо перерахунку за період з 01.03.2018 року по 12.11.2018 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до    Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення        військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»    виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого    Законом України від 07.12.2017 року №2246-V-IIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік»    на 01.01.2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
1.3. зобов`язати відповідача виплатити недоплачені протягом 2018 року суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до    Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення        військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»    виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого    Законом України від 07.12.2017 року №2246-V-IIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік»    на 01.01.2018 року;
1.4. зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений судом термін з моменту його виконання.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно у 2018 році не застосовував пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до    постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 01 січня 2018 року. Зазначені дії призвели до невірного нарахування його пенсії, що порушує його конституційні права на соціальний захист.
3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01.12.0217 року №281-ос підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
5. Відповідно до витягу з наказу начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.12.2017 року №2-ос підполковника юстиції ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.
6. Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 21.05.2018 року №447-ОС позивачу присвоєно чергове військове звання - полковник юстиції.
7. Витягом з наказу        начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.11.2018 року №294-ОС полковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
8. 17.12.2019 року наказом Голови Державної прикордонної служби України №1324-ос припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби полковника юстиції ОСОБА_1 .
9. Відповідно до витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України від 20.12.2019 року №1349-ОС полковника юстиції ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
10. Листом Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.02.2020 року №11/Л-8/10 позивачу надано довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.11.2019 року та станом на 12.11.2018 року. В довідках про розмір грошового забезпечення зазначено: посадовий оклад (ПО) - 7750,00 грн., оклад за військовим званням (ОВЗ) - 1480,00 грн.; надбавка за вислугу років (НВР) - 4153,50 грн.; надбавка за особливості проходження служби - 2944,37 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 1162,50 грн.; надбавка за кваліфікацію - 542,50 грн.; Преміювання - 775,00 грн. Загальний розмір грошового забезпечення становить 18807,87 грн.
11. Позивач не погодившись з діями Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України зазначає, що управління протиправно не застосувало пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до    постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»    при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розмір мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та у зв`язку з цим звернувся з даним позовом до суду.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
12. Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 30 червня 2020 року позов задовольнив частково.
12.1. Визнав протиправними дії Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України    щодо незастосування п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 доПостанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпеченнявійськовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленніз 01.03.2018 року по 12.11.2018 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-V-IIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 року.
12.2. Зобов`язав Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України    перерахувати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 12.11.2018 року включно, розмір посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпеченнявійськовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-V-IIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти. 
12.3. Зобов`язав Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_1 недоплачені протягом 2018 року суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпеченнявійськовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-V-IIІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 року. 
12..4. В задоволені решти позовних вимог відмовив.
13. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розрахунки посадового окладу позивача мають проводитись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
14. Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 15 вересня 2020 року скасував рішення Донецького окружного адміністративного суду  від 30 червня 2020 року та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовив. 
15. Таке рішення апеляційного суду ґрунтується на тому, що     згідно з Постановою КМУ № 704 (в редакції Постанови КМУ № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений    законом    на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не є нормами права та не узгоджуються з пунктом 3 розділу II " Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VIII.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
16. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
17. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, щодо застосування положень пункту 4 в співвідношенні до п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а саме визначення розрахункової величини для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням.
17.1. Скаржник також зазначає, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдності правозастосовчої практики.
17.2. Позивач вказує, що Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України протиправно у 2018 році не застосувало пункт 1 Примітки Додатку 1 та Примітку Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні йому розмірів посадового окладу та окладу за військовими званнями з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018.
17.3. При цьому скаржник зазначає, що спеціальним нормативним актом (Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») визначено не мінімальну заробітну плату розрахунковою величиною, а прожитковий мінімум для визначення посадового окладу у спосіб множення на відповідний тарифний коефіцієнт, але Примітками гарантовано, що мінімальна величина прожиткового мінімуму для працездатних осіб для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням не може бути меншою 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року. Із огляду на зазначене постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, включаючи додатки з Примітками, є чинним нормативним актом, який регулює розмір грошового забезпечення військовослужбовців та підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції чинній на час їх виникнення доти, доки Урядом невнесені відповідні зміни, а у іншому випадку необхідно застосовувати принцип правової невизначеності та відсутність якості закону.
17.4. Позивач в касаційній скарзі вказує, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону», оскільки Уряд вносячи зміни Постановою № 103 до Постанови № 704, примітки до додатків вказаної постанови залишив у первинній редакції. Тому, в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини. Якщо держава задекларувала певні правила проведення розрахунку виплат при обчисленні посадових окладів та окладів за військовим званням (додатки 1 та 14 до Постанови КМУ №704), то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил, або ж при неоднозначності тлумачення нормативного акту, усунути такі неоднозначності у встановлений спосіб.
18. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалася, що відповідно до    статті 338 КАС України    не перешкоджає касаційному перегляду справи.
V. Джерела права й акти їх застосування
19. За приписами частини другої    статті 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
20.    Відповідно до ч. 2    ст. 2 КАС України    у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
21. 30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова №704).
22. Відповідно до п. 10 Постанови№704, ця постанова набирає чинності з 01.03.2018.
23. Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
24. Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого    законом    на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого    законом    на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
25. У свою чергу, у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого    законом    на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого    законом    на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
26. У примітці Додатку 14 Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого    законом    на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого    законом    на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
27. З 24 лютого 2018 року набула чинності    постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»    (далі - Постанова № 103), якою п. 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
VI. Висновок Верховного Суду
28. Відповідно до частини першої    статті 341 КАС України    суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29.   Зі змісту ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої    статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
30. Спірним питанням у цій справі є застосування положень пункту 4 в співвідношенні до п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а саме визначення розрахункової величини для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням.
31.   Доводи касаційної скарги зводяться до того, що спеціальним нормативним актом, а саме Постановою № 704 визначено не мінімальну заробітну плату розрахунковою величиною, а прожитковий мінімум для визначення посадового окладу у спосіб множення на відповідний тарифний коефіцієнт, проте Примітками гарантовано, що мінімальна величина прожиткового мінімуму для працездатних осіб для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням не може бути меншою 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року.
32. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної інстанції за правилами    статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
33.  З метою з`ясування питання правильності застосування п. 4 Постанови № 704 у взаємоз`язку з Примітками до неї, варто дослідити історію внесення змін до вказаної Постанови.
34. Станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого    законом    на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого    законом    на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
35. У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 Постанови № 704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
36. В Додатках 1 та 14 до Постанови № 704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
37. Тобто вказані додатки до п. 4 Постанови № 704 дублювали положення п. 4 Постанови № 704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
38. В подальшому Постановою № 103 внесено зміни до Постанови № 704 та пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями виходячи із розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)», вказавши цю розрахункову величину як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
39. Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї        Постанови.
40. Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені в п. 4 цієї ж    Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».
41. При цьому, вказані недоліки були виправлені постановою    Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 № 1038, яка застосовується з 01.10.2020. 
41.1. Так, примітки до додатка 1 викладено в такій редакції:
"1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 N 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
2. Посадові оклади осіб рядового, сержантського і старшинського (осіб рядового і молодшого начальницького) складу встановлюються за 1 - 12 розрядами.
Посадові оклади за окремими посадами осіб рядового, сержантського і старшинського (осіб рядового і молодшого начальницького) складу понад 12 тарифний розряд визначаються керівниками державних органів."
41.2. Примітки до додатка 14 викладено в такій редакції:
"1. Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
2. Виплата військовослужбовцям окладів за військовими званнями "генерал-полковник", які присвоєні до 1 жовтня 2020 р., зберігається за ними у розмірах, встановлених законодавством.
3. Виплата військовослужбовцям окладів за військовими званнями "старший прапорщик", "старший мічман", "прапорщик", "мічман", "старшина", "головний корабельний старшина", які присвоєні до 1 жовтня 2020 р., зберігається за ними до завершення проведення переатестації у розмірах, встановлених законодавством."
42. Разом з цим, Суд зазначає, що примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.
43. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року № 870        були затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі - Правила № 870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.
44. За змістом п. 20 вказаних Правил у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити    постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
45. Положеннями п. 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого        наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.
46. Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.        
47. Крім того п. 3        розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року,        встановлено, що після набрання чинності цим        Законом        мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
48. При цьому, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п. 3 розд.    ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим    Законом    положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
49. Оскільки норма пункту 3        розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ        не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, колегія суддів    не вбачає правових підстав    для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням    із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
50. З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу,        є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений        законом        на 01 січня  2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.    
51. Враховуючи наведене, суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
52. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
53. Згідно із    статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України    суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
54. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
VI. Судові витрати
55. З огляду на результат касаційного розгляду, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями    341,    343,    349,    350,    356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №200/3757/20-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    О.В. Калашнікова