ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року 
м. Київ
справа №823/785/17
адміністративне провадження №К/9901/36056/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року (судді: Вівдиченко Т.Р. (головуючий), Лічевецький І.О.,    Твердохліб В.А.) у справі № 823/785/17.
У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
Короткий зміст позовних вимог
1. Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - позивач, ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») звернулось до суду з позовом до Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач-1, контролюючий орган, Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області), Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач-2, контролюючий орган, ГУ ДФС у Черкаській області) про скасування податкових повідомлень-рішень Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 13.12.2016 № 0023171702 та від 13.12.2016 № 0023861702, скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 03.05.2017         № 0000871702.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючими органами всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючими органами у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, тоді як позивачем не було спростовано обґрунтованих висновків відповідачів щодо порушення ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» положень чинного податкового законодавства.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просило скасувати постанову  Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у повному обсязі.
5. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» задоволено. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 13.12.2016 № 0023171702 та від 13.12.2016 № 0023861702. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 03.05.2017 № 0000871702. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що контролюючі органи приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяли у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідачами не було доведено та надано належних доказів порушення позивачем вимог чинного законодавства, тоді як позивачем були спростовані висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області та ГУ ДФС у Черкаській області подали касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року та залишити в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 823/785/17.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі направлень від 31.10.2016 № 240 та № 241 службовими особами відповідача було проведено документальну планову виїзну перевірку філії «Смілянська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 до 30.06.2016.
За наслідками проведеної перевірки складено акт від 02.12.2016 № 2944/23-04-14-008/33683933, в якому зафіксовано, зокрема, допущення позивачем порушення вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДФО на суму 54 173,45 грн, на який нараховується штрафна санкція в розмірі 25 % суми неутриманого податку на суму 13 543,36 грн; несвоєчасне перерахування до бюджету ПДФО за період з 01.11.2013 до 30.06.2013, в результаті чого нарахована пеня в сумі 2 450,52 грн; подання звітності 1-ДФ не у повному обсязі, з недостовірними відомостями, що тягне накладення штрафу в сумі 510,00 грн. На підставі вказаного акта перевірки, Смілянською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.12.2016: № 0023171702, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на 70 167,33 грн (у т.ч. 54 173,45 грн - основний платіж, 13 543,36 грн - штрафна (фінансова) санкція та 2 450,52 грн - пеня); № 0023861702, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на 510,00 грн. За наслідками адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, на підставі рішення ДФС України від 19.04.2017 № 8240/6/99-99-11-02-01-15 ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.05.2017 № 0000871702, яким донараховано штрафну санкцію за несплату ПДФО в сумі 7 706,31 грн.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що філія «Смілянська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» створена згідно наказу ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» від 05.07.2005 № 180. Згідно довідки Городищенського відділення Смілянської ОДПІ від 04.09.2017 № 985/23-09-01-010, філії «Смілянська ДЕД» є платником окремих податків по Городищенському відділенні Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, а саме: податку з доходів фізичних осіб та земельного податку. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.07.2007, у господарському віданні ДП «Черкаський облавтодор» перебуває комплекс будівель виробничої бази, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Городищенський район, м. Городище, вул. Далекосхідна, буд. 8. Зазначене нерухоме майно перебуває у складі основних засобів дорожньо-ремонтного пункту № 2 (ДРП-2) філії «Смілянська ДЕД». Згідно штатних розписів філії «Смілянська ДЕД» на 2015 рік, у трудових відносинах з філією перебувають працівники, які працюють у м. Городище на ДРП-2. Таким чином, ДП «Черкаський облавтодор» володіє основними засобами (об`єктами нерухомості), які знаходяться у м. Городище. У трудових відносинах з філією «Смілянська ДЕД» перебувають працівники, які працюють у м. Городище (ДРП-2) за місцем знаходження вказаних будівель. Філія «Смілянська ДЕД» зареєстрована як платник податків у Городищенському відділенні Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області. На підтвердження перерахування податку на доходи фізичних осіб в повному обсязі, позивачем надано витяги з головної книги за 2015-2016 роки та всі платіжні доручення за 2015 - перше півріччя 2016 років, відповідно до яких, філія «Смілянська ДЕД» та ДП «Черкаський облавтодор» перерахували за філію до бюджету податок на доходи фізичних осіб.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що розрахунок пені наведено у додатку 4.1 до вказаного акта перевірки та у додатку 2 до податкового повідомлення-рішення від 03.05.2017 № 0000871702, прийнятого ГУ ДФС у Черкаській області, однак відповідачами було невірно проведено розрахунок пені. Так, матеріали справи містять платіжні доручення щодо сплати філією податку на доходи фізичних осіб. Однак, за даними податкового органу та за даними ДП «Черкаський облавтодор» співпадають сума сплаченого податку і дата його сплати, проте ревізорами контролюючого органу було невірно зазначено кінцевий термін сплати податку. Згідно з платіжним дорученням № 554 від 24.12.2013 ДП «Черкаський облавтодор» перерахував до бюджету податок на доходи фізичних осіб на суму 3  479,00 грн. У призначенні платежу зазначено: «ПДФО із заробітної плати за 11.2013, лікарняні за 11.2013, догов. ЦПХ за 11.2013 за філією «Смілянська ДЕД». Тобто, 24.12.2013 позивач сплатив ПДФО за листопад 2013 року у термін встановлений Податковим кодексом України, тоді як контролюючий орган зазначає, що податок за листопад 2013 року, позивач повинен був сплатити до 30 вересня 2013 року. Судом апеляційної інстанції встановлено, що такі ж недостовірні дані в частині граничних термінів оплати зазначені контролюючим органом стосовно інших платежів.
Щодо застосованого контролюючим органом до позивача штрафу в розмірі 510,00 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2016 № 0023861702, судом апеляційної інстанції встановлено наступне. Так, перевіркою дотримання обов`язків щодо подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) встановлено, що податкові розрахунки сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманих з них податку (форма 1-ДФ) подавалися до Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області своєчасно. Крім того, контролюючим органом зазначено, що перевіркою дотримання юридичною особою встановленого порядку заповнення податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено порушення п. 119.2 п. 119 Податкового кодексу України, а саме: подання не в повному обсязі з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платників податку і сум утриманих з них податку (форма 1-ДФ) за 2, 3, 4 кв. 2013 року, 1, 3, 4 кв. 2014 року, 1, 2, 4 кв. 2015 року, 1 кв. 2016 року. Однак, з аналізу вказаного акта перевірки судом апеляційної інстанції встановлено, що його положення не відображають фактичних обставин справи, а саме: в акті перевірки конкретно не зазначено, яке порушення податкового законодавства допущено філією (чи подання податкової звітності не в повному обсязі, чи з недостовірними відомостями, чи з помилками та не розкрито зміст цих порушень).
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги контролюючі органи цитують норми матеріального та процесуального права, перелічують порушення, які на їх думку допущено позивачем та вказують на неврахування судом апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також на ненадання окремих доказів позивачем до суду першої інстанції, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Позивачем заперечення (відзиву) на касаційну скаргу надіслано не було.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14.
Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений  розділом IV  цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому  статтею 18  та  розділом IV  цього Кодексу.
11.2. Підпункт 49.18.1 пункту 49.18 статті 49.
Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
11.3. Пункт 57.1 статті 57.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
11.4. Пункт 63.3 статті 63.
З метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
11.5. Пункт 119.2 статті 119.
Неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.
11.6. Пункт 163.1 статті 163.
Об`єктом оподаткування резидента є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
11.7. Підпункти 164.2.1, 164.2.2 пункту 164.2 статті 164.
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: 164.2.1. доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); 164.2.2. суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.
11.8. Підпункти 168.4.3, 168.4.4 пункту 168.4 статті 168.
168.4.3. Суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.
У разі якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов`язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу;
168.4.4. юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.
Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України  порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.
Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.
12. Бюджетний кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
12.1. Частина п`ята статті 45.
Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
12.2. Пункт 1 частини першої статті 64.
До доходів, що закріплюються за бюджетами місцевого самоврядування та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать: 1) податок на доходи фізичних осіб у частині, визначеній статтею 65 цього Кодексу.
12.3. Частина п`ята статті 78.
Податки і збори та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування відповідно на єдиний казначейський рахунок та рахунки, відкриті в установах банків державного сектору згідно з частиною другою цієї статті, і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
13. Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588:
13.1. Пункт 7.1.
Якщо відповідно до законодавства в платника податків, крім обов`язків щодо подання податкових декларацій (розрахунків, звітів) та/або нарахування, утримання або сплати (перерахування) податків, зборів на території адміністративно-територіальної одиниці за своїм місцезнаходженням, виникають такі обов`язки на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за таким неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі.
14. Положення про єдиний казначейський рахунок, затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122:
14.1. Пункт 1.
Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.
14.2. Пункт 2.1.
ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного  соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.
15. Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727:
15.1. Пункт 5.
Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
15.2. Пункт 4.
Описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: 2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії (його законного представника), та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки, а факт відсутності або порушення правильності ведення податкового та/або бухгалтерського обліку фіксується в описовій частині акта документальної перевірки.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
17. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у  запереченнях на адміністративний позов та апеляційну скаргу та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
18. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що контролюючі орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяли всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (зокрема, витягами з головної книги за 2015-2016 роки та платіжними дорученнями за 2015 - перше півріччя 2016 років), що позивачем було здійснено перерахування у повному обсязі до бюджету податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий контролюючим органом період, що не спростовано відповідачами жодними належними, достовірними та допустимими доказами. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачами було невірно проведено розрахунок пені, що також не спростовано контролюючими органами. Так, згідно з платіжним дорученням № 554 від 24.12.2013 (у призначенні платежу зазначено: «ПДФО із заробітної плати за 11.2013, лікарняні за 11.2013, догов. ЦПХ за 11.2013 за філією «Смілянська ДЕД») ДП «Черкаський облавтодор» перерахував до бюджету податок на доходи фізичних осіб на суму 3  479,00 грн, тобто позивач сплатив ПДФО за листопад 2013 року у термін встановлений Податковим кодексом України, тоді як контролюючим органом було невірно визначено кінцевий термін сплати податку.
19. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючими органами у запереченнях на адміністративний позов та апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачами доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
20. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року слід залишити без задоволення.
21. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та Смілянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2017 року у справі № 823/785/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова