СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2021 р.                                                             Справа № 917/16/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя  Попков Д.О., 
за участі секретаря судового засідання Пронози А.П.,
за участі представників учасників справи:
позивача -  Грачов Є.О., довіреність № 333 від 30.12.2020, свідоцтво серії ДН № 5305 від 26.12.2018;
відповідача - Васюта А.І.,     довіреність     № 35         від 25.11.2020, свідоцтво серії ПТ № 2842 від 25.06.2019;  
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вх. № 167П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року по справі № 917/16/20 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ;
до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал",        м. Полтава;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), м. Київ,
про стягнення 1 206 994,94 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про стягнення 1206994,94 грн, з посиланням на порушення умов укладеного між сторонами договору від 01.01.2019 № 0358-2032 про надання послуг з передачі електричної енергії в частині внесення оплати за надані послуги за липень-серпень 2019 року.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.11.2020 у справі № 917/16/20 (суддя Пушко І.І.) в позові відмовлено повністю. 
Повний текст зазначеного рішення складено 19.11.2020 та його копію 29.12.2020 отримано ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", що підтверджується особистим підписом представника позивача в заяві про видачу копії рішення (том 2, а.с. 43).
ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" 29.12.2020 звернулась до Східного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку через Господарський суд Полтавської області з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 19.11.2020 у справі № 917/16/20 та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі № 917/16/20 на підставі ч. 2 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  відповідно до частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Тобто, на час відкриття провадження по справі № 917/16/20 за позовом НЕК «Укренерго» постанова НКРЕКП від 07.06.2019 р. №954 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК" Укренерго" на II півріччя 2019  була діючою, оскільки відповідного судового рішення про визнання її нечинною на той час не існувало,  а отже на час дії відповідних постанов відповідач дійсно мав заборгованість перед позивачем за липень 2019 року у визначеній у позовній заяві сумі.
Також зазначає, що матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем всієї заявленої до стягнення позивачем суми боргу, а тому, враховуючи вимоги статті 231 ГПК України, господарський суд першої інстанції мав закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.
Окрім цього, звертає увагу на те, що постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.12.2020 по справі № 640/12695/19 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 скасовано. Справу № 640/12695/19 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 у справі № 917/16/20 відкрито  апеляційне провадження та призначено  справу до розгляду на 23.02.2021.
18.02.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Істоміної О.А. автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг між суддями здійснено заміну вибулого судді і для розгляду справи № 917/16/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Попков Д.О.
Представник позивача в судовому засіданні 23.02.2021 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№1864 від 12.02.2021) та його представник  в судовому засіданні 23.02.2021 проти її доводів заперечує, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що розбіжності щодо обсягів та вартості наданих послуг за серпень 2019 року між сторонами відсутні, тоді як відповідач не погоджується лише з тарифом, який слід застосовувати при оплаті послуг за липень 2019 року. Разом з цим, відповідно до ухвали окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 дія постанов  НКРЕКП № 954 (якою відповідачу встановлено   тариф на ІІ півріччя 2019 року на рівні 347,43 грн./МВт* год.) та № 955 була зупинена для всіх учасників ринку в рамках вжиття заходів до забезпечення позову, крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 року  у справі № 640/12695/19 зазначені заходи до забезпечення позову було змінено : дія постанов  НКРЕКП № 954 та № 955 була зупинена лише для ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», АТ «Запорізький завод феросплавів», АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», АТ «Дніпроазот». Отже, в період з 01.07.2019 по 31.07.2019 дія постанов НКРЕКП № 954 та № 955 була зупинена для всіх учасників ринку. Таким чином, розрахунок за передачу електричної енергії в липні 2019 року повинен здійснюватися за тарифом, встановленим попередньою постановою НКРЕКП: постановою НКРЕКП від 12.12.2018 № 1905, а саме: 57,4 грн./МВт*год.
Також звертає увагу на те, що 23.03.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва прийнято рішення у справі № 640/12695/19, яким визнано протиправним  нормативно - правовий акт та скасована постанову НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго» на II півріччя 2019 року». Зазначене судове рішення було залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020.
Крім того, зауважує, що Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що у разі визнання протиправним нормативно-правовий акт не може застосуватися - як за період до, так і за період після встановлення судом його протиправності (постанови від 04.12.2018 у справі № 816/52/17, від 04.12.2018 у справі № 811/658/16, від 03.06.2019 у справі № 817/622/16).
Також щодо тверджень позивача щодо скасування постановою Верховного Суду від 14.12.2020  рішень попередніх інстанцій: рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі № 640/12695/19 відповідач зазначає, що Верховний Суд, приймаючи постанову від 14.12.2020,  дійшов  висновку, що суд першої  інстанції розглянув дану адміністративну справу з порушенням імперативних приписів процесуального закону щодо необхідності розгляду справи про оскарження нормативно- правового акту в порядку загального позовного провадження. При цьому, Верховним Судом не ставилась під сумнів фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій. Проте, відповідач вважає, що для правильного вирішення цієї справи метою всебічного та повного захисту прав та інтересів учасників справи, провадження по ній необхідно зупинити до вирішення по суті адміністративної справи № 640/12695/19.
Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, додаткових поясненнях до апеляційної скарги,  відзиві на апеляційну скаргу доводи позивача та відповідача, заслухавши усні пояснення представників сторін, перевіривши в межах вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та  процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам,  колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, 01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", оператором системи передачі (ОСП), та Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал",  користувачем, було укладено договір № 0358-2032 про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Згідно з пунктом 3.1 договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному сайті. 
Пунктом 5.1 договору встановлено, що планова та фактична вартість послуги (грн.) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу (МВт*год) за розрахунковий період на тариф на послугу, затверджений Регулятором (грн/ МВт*год).
Згідно з пунктом 6.1 договору розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до п.п. 6.4, 6.5 договору, у разі зміни регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу. Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.
Пунктом 6.6 договору встановлено, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акту приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей. 
Як свідчать матеріали справи, постановою НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на ІІ півріччя 2019 року" (далі - постанова № 954), яка набрала чинності з 01.07.2019, було встановлено Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго"  на II півріччя 2019 року тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347,43 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість) та структуру тарифу на послуги з передачі електричної енергії згідно з додатком (п.1 постанови).
Відповідно до пункту 3 зазначеної постанови, визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 12 грудня 2018 року № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік".
Попередньою за чинністю постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 12.12.2018 № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2019 рік" було встановлено тариф 57,40 грн/ МВт*год.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва  від 27.06.2019 у справі №   640/11330/19 дія постанови № 954 була зупинена в порядку забезпечення адміністративного позову.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва  від 01.08.2019 у справі № 640/12695/19 були замінені заходи по забезпеченню позову по даній справі, зупинено дію постанови № 954 лише у відношенні до АТ "Нікопольський завод феросплавів", АТ "Запорізький завод феросплавів", АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та АТ "Дніпроазот" (https://reyestr.court.gov.ua/Review/83550476).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову у даній справі  є вимоги позивача про стягнення заборгованості з оплати послуг, наданих відповідачу у липні та серпні 2019 року відповідно до умов Договору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вартість послуг, наданих ним відповідачу  в липні, складає 1 417 059,13 грн, із розрахунку фактичного обсягу наданої послуги 3 398,908 МВт*год. та ставки тарифу 347,43 грн/ МВт*год.;  вартість послуг, наданих в серпні, складає 1 280 435,99 грн. із розрахунку фактичного обсягу наданої послуги 3 418,434 МВт*год. та ставки тарифу 312,14 грн/ МВт*год.
Також позивач зазначає, що в рахунок оплати за послуги, надані в спірному періоді, ним були отримані від позивача грошові кошти, сплачені платіжними дорученнями від № 13102 від 02.07.2019 на суму 300000,00 грн, № 14004 від 02.08.2019 на суму 208   596,47 грн, № 15184 від 11.09.2019 на суму 981903,71 грн (том 1, а.с. 82, 88, 89), всього на суму 1 490 500,18 грн.
Як свідчать надані позивачем копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, акт приймання-передачі послуги за липень 2019 був отриманий відповідачем 16.08.2019, акт приймання-передачі послуги за серпень 2019 року - отриманий 13.09.2019 (том 1, а.с. 26-27, 29-30). Відповідачем надані докази, які свідчать про оскарження ним в порядку, визначеному п. 6.6 Договору, обсягів та вартості послуг, отриманих ним в липні-серпні 2019 року, шляхом направлення листа від 12.08.2019 № юр/2674, доповнення до вказаного листа 20.08.2019 № юр/3052, листа від 13.09.2019 № 33/3357, до яких були додані відкореговані та              підписані відповідачем акти приймання-передачі послуги за відповідний період (том 1, а.с. 83-87).
02.01.2019 між сторонами по справі було укладено акт корегування до акту від 31.08.2019 приймання-передачі послуги за серпень 2019 (том 1, а.с. 121-122), яким скореговано (зменшено) фактичний обсяг наданих в серпні послуг до 3369,807 МВт*год. та визначена їх вартість в розмірі 1 262 221,87 грн. (3369,807 Х 312,14).
Отже, між сторонами по справі відсутні розбіжності щодо обсягів та вартості послуг, наданих відповідно до договору в серпні 2019.
Що стосується послуг, наданих в липні 2019, позивач вважає обґрунтованим визначення їх вартості із застосуванням тарифу 347,43 грн, встановленим постановою НКРЕКП від 07.06.2019. № 954, яка набрала чинності з 01.07.2019.
Зважаючи на наведені обставини, позивач звернувся із позовом у даній справі.
Відмовляючи в задоволенні позовних виомог, місцевий господарський суд виходив з того, що:
- протягом липня 2019 дія Постанови № 954 була зупинена стосовно невизначеного кола осіб, в тому числі стосовно відповідача, тому, на думку суду, відсутні правові підстави для обрахування вартості послуг, які були надані позивачем та спожиті відповідачем в липні 2019, за тарифом, визначеним вказаною постановою;
- рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 в справі № 640/12695/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 (а.с. 186-198) було визнано протиправною та скасовано постанову № 954;
- оскільки п. 3 Постанови № 954 було визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 12 грудня 2018 року № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2019 рік", зупинення дії постанови № 954 мало своїм наслідком продовження чинності в липні 2019 року попередньої постанови № 1905,  позивачу був встановлений тариф на послуги з передачі електроенергії в розмірі 5,74 коп./КВт*год. (57,4 грн./МВт*год.);
- сторонами по справі не були врегульовані розбіжності щодо обсягу послуг, наданих в липні 2019 року. За даними позивача, відображеними в акті приймання-передачі послуги, фактичний обсяг послуги за цей період склав 3398,908 МВт*год. (а.с. 26-27), за даними відповідача - 3314,145 МВт*год. (а.с. 83).Разом з тим, навіть виходячи з фактичного обсягу послуг, наданих в цей період за даними позивача, їх вартість із застосуванням тарифу 57,4 грн./МВт*год. складає 3398,908 Х 57,4=195097,32 грн, таким чином сумарна вартість послуг, наданих як в липні, так і в серпні 2019 (розбіжності по вартості яких були врегульовані сторонами), що становить 1 262 221,87 грн, разом складає 1 457 319,18 грн (195 097,32 грн за липень + 1 262 221,87 грн за серпень). Саме така сума була оплачена позивачу відповідачем платіжними дорученнями від № 13102 від 02.07.2019 на суму 300000,00 грн, № 14004 від 02.08.2019 на суму 208596,47 грн, № 15184 від 11.09.2019 на суму 981903,71 грн  (том 1, а.с. 82, 88, 89),  про що свідчать надані відповідачем копії платіжних доручень. Зазначена обставина визнається самим позивачем в тексті позовної заяви, а тому не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 ГПК України.
Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.
Колегія суддів погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, зважаючи на таке.
Відповідно до п. 3.1 договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному сайті. 
Отже, як обґрунтовано зазначив господарський суд першої інстанції,  умовами договору передбачено, що вартість послуг, які надаються позивачем, має визначатися за тарифом, який діє саме на момент надання такої послуги.
Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Постановою НКРЕКП № 954 встановлено Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго"  на II півріччя 2019 року тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347,43 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість).
Як вже зазначалося, дія нормативного акту НКРЕКП у вигляді  постанови  зазначеного органу за № 954 була зупинена ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі № 640/11330/19. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 у справі № 640/12695/19 було здійснено зміну зазначеного заходу забезпечення адміністративного позову шляхом розповсюдження його дії лише на обмежене  коло осіб, до яких не віднесено відповідача у справі № 917/16/20.
Як встановлено пунктом 2 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України, позов може бути забезпечений шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
Відповідно до частини 1 статті 156 КАС України відповідна ухвала адміністративного суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. 
Враховуючи зазначені обставини, протягом липня 2019 дія Постанови № 954 була зупинена щодо невизначеного кола осіб, в тому числі щодо відповідача, отже місцевий господарський суд цілком правомірно зазначив про відсутність правових підстав для обрахування вартості послуг, які були надані позивачем та спожиті відповідачем в липні 2019, за тарифом, визначеним даною постановою.
Крім того, як вже зазначалося, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 в справі № 640/12695/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 (а.с. 186-198) було визнано протиправною та скасовано постанову № 954.
Слід зазначити, що пунктом 3 постанови № 954 було визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 12.12.2018 № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2019 рік".
Отже, зупинення дії постанови № 954 мало своїм наслідком продовження чинності в липні 2019 року попередньої за чинністю постанови № 1905, якою був встановлений тариф на послуги з передачі електроенергії в розмірі 5,74 коп./КВт*год. (57,4 грн/МВт*год.).
Зазначеним спростовуються  твердженням позивача в апеляційній скарзі про те, що на час відкриття провадження по справі № 917/16/20 постанова НКРЕКП від 07.06.2019 року № 954 була діючою, оскільки позивач не врахував інституту забезпечення позову, згідно з яким дію нормативно-правового акту може бути зупинено на певний період. 
Окрім цього, як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, сторонами у справі не були врегульовані розбіжності щодо обсягу послуг, наданих в липні 2019 року. За даними позивача, відображеними в акті приймання-передачі послуги, фактичний обсяг послуги за цей період склав 3398,908 МВт*год. (а.с. 26-27), а за даними відповідача - 3314,145 МВт*год. (а.с. 83).
Поряд з цим, якщо взяти до уваги фактичний обсяг послуг, наданих в цей період за даними позивача, їх вартість із застосуванням тарифу 57,4 грн./МВт*год.( згідно постанови НКРЕКП від 12.12.2018 № 1905), складає 3398,908 х 57,4=195 097,32 грн, отже сумарна вартість послуг, наданих як в липні, так і в серпні 2019 року (розбіжності по вартості яких були врегульовані сторонами), що становить             1262221,87 грн, разом складає 1 457 319,18 грн (195097,32 грн за липень + 1262221,87 грн за серпень).
Саме така сума була оплачена позивачу відповідачем до подання позову у справі № 917/16/20 платіжними дорученнями від № 13102 від 02.07.2019 на суму 300000,00 грн, № 14004 від 02.08.2019 на суму 208596,47 грн, № 15184 від 11.09.2019 на суму 981903,71 грн (том 1, а.с. 82, 88, 89),  про що свідчать надані відповідачем копії платіжних доручень. 
При цьому, дана  обставина визнається самим позивачем у тексті позовної заяви, у зв`язку з чим вона не підлягає доказуванню в силу до вимог ч. 3 ст. 75 ГПК України.
Отже, як правильно встановив місцевий господарський суд, вартість послуг, наданих згідно з умовами договору в липні-серпні 2019, була сплачена відповідачем в повному обсязі ще до подання позову, у зв`язку з чим  заявлені позовні вимоги не можуть вважатися обґрунтованими.
Колегія суддів не може погодитися із твердженням позивача в апеляційній скарзі про те, що матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем всієї заявленої до стягнення в позові   суми боргу, а тому, враховуючи вимоги статті 231 ГПК України, господарський суд першої інстанції мав закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.
При цьому, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський, суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.
Одночасно необхідно зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Відсутність предмету спору до порушення провадження у справі зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.
Зазначена правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 та у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.02.2020 у справі № 910/7290/19.
Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі  1206994,94 грн за надані у липні-серпні  послуги.
Предметом же спору у даній справі є матеріальне правовідношення між сторонами щодо оплати наданих за договором від 01.01.2019 № 0358-2032 послуг за липень-серпень 2019 року, тобто матеріальне правовідношення сторін щодо  заборгованості у  розмірі  1206994,94 грн. 
Як вже зазначалося, відповідачем  саме до відкриття провадження у справі було сплачено позивачеві суму, яка повністю погашає заборгованість у заявленій в позовній заяві сумі, що є підставою для відмови в позові, а не для закриття провадження у справі.  
При цьому, оскільки сплата відповідачем заборгованості до відкриття провадження у справі є безумовною підставою для відмови в позові, то посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на необхідність зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті адміністративної справи № 640/12695/19 (в рамках якої вирішується питання щодо обґрунтованості встановлених на ІІ півріччя 2019 року тарифів на послуги щодо надання електроенергії) колегія суддів вважає необґрунтованими.
До того ж, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 320 ГПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого судового рішення, є підставою для перегляду останнього  за нововиявленими обставинами. 
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування зазначеної ухвали відсутні.
Оскільки апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 129, 270, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року у справі    № 917/16/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   01.03.2021.

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Пелипенко

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков