УХВАЛА
01 квітня 2021 року  
Київ
справа №480/2577/20
адміністративне провадження №К/9901/4234/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13  серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №480/2577/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби всіх належних грошових сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 19.04.2017 по 17.04.2020.
13 серпня 2020 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14  січня 2021 року, позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби всіх належних грошових сум.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 19.04.2017 по 17.04.2020.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Луганським прикордонним загоном імені Героя України полковника Євгенія Пікуса подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 08 лютого 2021 року.
23 лютого 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:   судді-доповідача - Шевцової Н.В., суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е. вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої   статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.
На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду заявником касаційної скарги усунуто встановлені судом недоліки шляхом направлення платіжного доручення про сплату судового збору від 10 березня 2021 року № 651 та додаткових пояснень до касаційної скарги.
31 березня 2021 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №   574/0/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Данилевич Н.А., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н.  В., суддів Мацедонську  В.  Е., Радишевську  О.   Р.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
А саме, у касаційній скарзі відповідач зазначає, що згідно з підпунктами «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. 
В обґрунтування вказаного твердження відповідач зазначає, що питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби не мають стійкої практики. При вирішенні спорів за позовами військовослужбовців та прирівняних до них осіб, суди по різному застосовують, як процесуальні строки звернення до суду, так і приписи Кодексу законів про працю України, а також мають різні підходи до розрахунку середнього заробітку його частки, істотності частки пропорційності та співмірності належних до виплат сум.
За твердженням відповідача потрібна уніфікація структури правової позиції з питань середнього заробітку грошового забезпечення у публічно-правових спорах та формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування процесуальних строків у спірних правовідносинах, а також принципу пропорційності та співмірності належних до виплати сум.
Таким чином, оскаржуючи судові рішенні у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач довів наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.
В додаткових поясненнях до касаційної скарги відповідач посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
Відповідно до вказаного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку 
Відповідач вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норму права, а саме статтю 117 КЗпП, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 524/1714/16-а, від 30 жовтня 2019 року у справі № 806/2473/18. 
В обґрунтування зазначеного відповідач зазначає, що суди попередніх інстанцій не встановили підстави звернення до суду з цим позовом лише 23 січня 2020 року, в той час коли звільнений позивач був 18 квітня 2017 року, що могло призвести до зловживання позивачем його прав та навмисного відтермінування звернення до суду тим самим збільшуючи середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Відповідач також наголошує, що суд може застосувати критерії зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, з огляду на співмірність можливого розміру майнових втрат працівника, пов`язаних із затримкою середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, який не врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні цієї справи.
Враховуючи викладене, Суд вважає доведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
З огляду на те, що відповідачем виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 23  лютого 2021 року, касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі №480/2577/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Сумського окружного адміністративного суду матеріали справи №480/2577/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали – та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова          
Судді                                                                                                     В.Е. Мацедонська          
                                                                                                    О.Р. Радишевська