Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року                                                         м. Рівне
Справа № 562/2408/20
Провадження № 33/4815/22/21
   
Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н. М.,
з участю ОСОБА_1 , прокурора Набухотного С. В., 
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. 

Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Зазначає, що вона подала щорічну електронну декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - 03 червня 2020 року о 12 год. 36 хв., тобто з порушенням терміну подачі декларацій на 3 дні та усунула це порушення добровільно, що свідчить про відсутність будь-якого умислу щодо приховування її майна, доходів чи зобов`язань. Судом першої інстанції не враховано, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, вчинено формально, до адміністративної відповідальності притягується вперше, від її дій не наступило шкідливих наслідків для державних інтересів, вона повністю визнає свою вину у вчиненні правопорушення, а тому вважає, що вказане правопорушення слід визнати малозначним. Із зазначених підстав просить постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2020 року скасувати та звільнити її від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом встановлено:  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника КП "Здолбунівське міське БТІ" Рівненської області та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпункту "а" п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", у порушення вимог ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно подала без поважних причин щорічну електронну декларацію за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме, 03 червня 2020 року о 12:36 годині.
ОСОБА_1 працює на посаді начальника КП "Здолбунівське міське БТІ" Рівненської області, що стверджується копією контракту від 28 грудня 2019 року укладеного між Здолбунівською міською радою та ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 відповідно до займаної посади є суб`єктом декларування та є відповідальною за порушення норм Закону України «Про запобігання корупції».
Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Пунктом 2-1 Прикінцевих положень вказаного вище закону встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
На час виникнення обов`язку у суб`єкта декларування подати щорічну декларацію за 2019 рік  вказані правила заповнення були викладені у наступній редакції: суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: 1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік - в термін до 00 годин 00 хвилин 01 червня 2020 року.
З відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на веб-сайті «nazk.gov.ua», а також щорічних декларацій за звітний період 2019 року, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію за 2019 рік лише 03 червня 2020 року о 12 годині 36 хвилин. 
Згідно даних рапорта начальника 1-го сектору УСР в Рівненській області ДСР НПУ Костенюка І. І. від 25.08.2020 року встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю, передбачених ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» директором Комунального підприємства «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації».
Матеріали справи не містять даних про поважність причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2019 рік.

Суд першої інстанції, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують законних висновків суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводить, що є обґрунтованими її аргументи про можливість звільнення від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки вона до адміністративної відповідальності притягується вперше, від її дій не наступило шкідливих наслідків для державних інтересів, вона повністю визнаю вину у вчиненні правопорушення, пропуск строку подання декларації є незначним.

Такі доводи апеляції є безпідставними і не ґрунтуються на нормах закону.

Відповідно до  ст.22 КУпАП, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням тільки при малозначності вчиненого правопорушення. Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Апеляційний суд, враховуючи вказані вимоги законодавства, приходить до висновку про безпідставність клопотання ОСОБА_1 щодо застосування ст.22 КУпАП, оскільки аргументи апеляційної скарги вказують на обставини, що пом`якшують  адміністративну відповідальність, визначені у ст.34 КУпАП, і жодним чином  не мотивують  малозначність правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАПє обґрунтованим, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, накладене адміністративне стягнення передбачене санкцією вказаної статті, та не виходить за її межі.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 283, 293, 294 КУпАП, суд
        
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2020 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
       
Суддя Рівненського апеляційного суду                                                               Ковальчук Н. М.