УХВАЛА
15 лютого 2021 року
м. Київ 
Справа №642/7821/16-к
Провадження №51-697 ск 19
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                       ОСОБА_1 ,
суддів                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
вивчила касаційну скаргуОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційногосуду від 24 листопада 2020 року і
встановила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Із касаційної скарги убачається, що всупереч п. 1 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) скаржник невірно вказав найменування суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала, із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Адже суд касаційної інстанції (далі – Суд) є судом права, а не факту, і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, керуючись статями 412-414 КПК України.
Отже, скаржник має зазначити правове обґрунтування заявлених касаційних вимог. При цьому враховувати, що згідно зі ст. 433 вказаного Кодексу Суд не перевіряє висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій.
Натомість у поданій касаційній скарзі, заперечуючи правомірність засудження,скаржник усупереч законодавчим приписам, ставить під сумнів правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, скаржиться на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
У поданій скарзі не наведено в аспекті приписів статей 412, 413, 414 КПК України у їх взаємозв`язку допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкову зміну чи скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, висловлене у касаційній скарзі прохання скаржником не сформульоване належним чином.
Усупереч викладеному, скаржник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також необхідності скасування оскаржуваних судових рішень, з огляду на положення статей 412, 413 КПК України.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга не містить.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Також суд вважає за необхідне згідно з приписом ст. 20 КПК України роз`яснити засудженому його право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI (далі - Закон № 3460-VI) право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою ст.13 цього Закону (в тому числі захист і складання документів процесуального характеру).
Захист, складання документів процесуального характеру та здійснення представництва інтересів особи, засудженої до покарання у вигляді позбавлення волі, за зверненням такої особи або за ухвалою суду забезпечують Регіональні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги (підпункт 2 пункту 8 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від      2 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від   24 травня 2016 року № 1487/5).
Таким чином, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії їх права на правову допомогу.
Тому для одержання правової допомоги під час складання документів процесуального характеру засуджений, який відбуває покарання у виді позбавлення волі, за змістом статей 110 і 113 КВК вправі через адміністрацію виправної колонії звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Ураховуючивикладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів 
постановила:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                     ОСОБА_3