У Х В А Л А        
18 березня 2021 року
м. Київ
справа № 495/1434/18
провадження № 61-2613ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 січня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 січня 2021 року в справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 23 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, позовні вимоги першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури задоволено.
Визнано незаконним рішення Затоківської селищної ради від 05 червня 
2015 року № 2936 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у 
власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 5110300000:02:003:0363, для індивідуального дачного будівництва за адресою: 
АДРЕСА_1 ».
Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії, індексний номер 38646344, видане від 05 червня 2015 року реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за
адресою:  
АДРЕСА_1  (кадастровий номер 5110300000:02:003:0363).
Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 05 червня 2015 року, індексний номер 21859915, на підставі якого за ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою:  АДРЕСА_1 (кадастровий номер 5110300000:02:003:0363).
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
18 січня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 січня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 січня 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 лютого 
2019 року у справі № 813/6231/14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 712/10864/16-а, постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 243/202/19, постанові Верховного Суду 
від 18 березня 2020 року у справі № 243/13059/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 911/1541/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі 
№ 927/584/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 
2018 року у справі № 927/1155/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 927/291/17, постанові Верховного Суду 
від 04 квітня 2019 року у справі № 819/1553/17, постанові Верховного Суду 
від 02 квітня 2019 року у справі № 819/806/17, постанові Верховного Суду 
від 04 квітня 2019 року у справі № 640/5921/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника посилається на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 61-1476св20 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 495/1434/18 за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, 
який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
С. Ю. Бурлаков
М. Є. Червинська