ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 р.	Справа № 520/17097/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 20.01.2021 по справі № 520/17097/2020           за позовом           ОСОБА_1 до          Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни,      третя особа:           Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" 
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням  уточнень, просила суд скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною про відкриття виконавчого провадження  №59796431, винесену  на підставі виконавчого напису  №1155 від 26.07.2019, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 заяву ОСОБА_1 про визнання причини пропущення строку на  звернення до суду поважною та його поновлення – задоволено; ухвалено вважати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду з даним позовом; у задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про залишення  позовної заяви  без розгляду – відмовлено; прийнято до  розгляду уточнений позов ОСОБА_1 , поданий 15.01.2021, відповідно до якого викладено позовні  вимоги у наступній  редакції: скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною про відкриття виконавчого провадження  №59796431, винесену  на підставі  виконавчого напису  №1155 від 26.07.2019 p., вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною; у  задоволенні  клопотання ОСОБА_1 про витребування  доказів - відмовлено.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано постанову Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною про відкриття виконавчого провадження   №59796431, винесену   на підставі   виконавчого напису   №1155 від 26.07.2019, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код – НОМЕР_1 ) сплачену суму   судового   збору   у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, буд. 4-А, оф. 35-Б, м. Київ, 02002).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з посиланням на правомірність своїх дій, приватний виконавець Юхименко О.Л. наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування, зазначені нею у відзиві на позовну заяву. Пояснює, що виконавче провадження  № 59796431 було відкрито на підставі даних, зазначених стягувачем, який в силу приписів ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" наділений правом вибору місця відкриття виконавчого провадження. Водночас, вказує, що приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження не зобов`язаний проводити перевірку відомостей, наведених стягувачем у заяві, зокрема, щодо місця проживання боржника. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 10 вересня 2018 року у справі № 905/3542/15 щодо відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження майна боржника.
Відповідно до ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Учасники справи повідомлялися на електронні адреси, які містяться а матеріалах справи. Позивач повідомлена про розгляд справи за вказаними суду у позовній заяві номером телефону.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені заздалегідь та належним чином.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 КАС України , не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт  Капітал" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни із заявою №13818504 про примусове виконання рішення.
Зі змісту вказаної заяви про примусове виконання рішення вбачається, що заявник просив відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1155 від 26.07.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, про  стягнення з  боржника, яким  є   ОСОБА_2  коштів  у  розмірі  69457,22 грн., звернути стягнення  на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки й майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 13.08.2019 відкрито виконавче провадження № 59796431 з примусового виконання виконавчого напису №1155 від 26.07.2019, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, про стягнення з ОСОБА_2  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт  Капітал" заборгованості в розмірі 69457,22 грн.
В рамках здійснення виконавчого провадження №59796431 відповідачем, зокрема, на підставі ст.ст. 68, 69, 70 Закону України “Про виконавче провадження” було винесено постанову про звернення стягнення на  заробітну  плату, пенсію, стипендію та інші  доходи  боржника від 09.10.2020.
З огляду на матеріали справи,  20 вересня 2014 року позивач одружилась з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 168).  
Згідно постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 30.09.2020 у ВП                       № 59796431 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість прізвище: ОСОБА_4 зазначено прізвище:   ОСОБА_5 . 
Вказуючи на те, що постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження прийнята всупереч нормам  діючого  законодавства, оскільки виконавче провадження відкрито  не  за місцем  реєстрації  та фактичного місця проживання  боржника  та  знаходження  його  майна, оскільки відповідачем  не взято  до  уваги  те, що   зареєстрована  позивач  у с. Милівка Близнюківського району Харківської області та майна  на території  міста Києва не має, позивач звернулася до суду. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови, оскільки виконавче провадження відкрито приватним виконавцем з порушенням правил територіальної підвідомчості, за відсутності доказів проживання боржника або знаходження його майна у м. Києві.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016  № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Частинами першою, другою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII).
Згідно зі статтею 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Частинами першою, другою статті 25 Закону № 1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Пунктом 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802; далі - Інструкція № 512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.
Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.
Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.
З положень Закону №1404-VIII вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.
За статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 9, статтею 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", пунктом 1 розділом ІІ Інструкції № 512/5 відповідач був наділений можливістю перевірити відомості, зокрема, про місцезнаходження боржника та був зобов`язаний при відкритті виконавчого провадження пересвідчитися у наявності своєї компетенції на примусове виконання рішення за місцем знаходження боржника, виходячи із його зазначення стягувачем у заяві. Між тим, відповідачем, як встановлено судом першої інстанції, не доведено, що у заяві стягувача було зазначено адресу боржника, яка відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Судом першої  інстанції  встановлено, що  виконавчим округом, на території якого приватний виконавець Юхименко О.Л. здійснює свою діяльність є м. Київ. Отже, відкриття виконавчого провадження в цьому окрузі можливе тільки за наявності встановлених законом відомостей щодо реєстрації місця проживання чи перебування боржника або знаходження його майна в цьому окрузі.
На момент відкриття виконавчого провадження місцем реєстрації позивача є: АДРЕСА_2 , що відповідачем не заперечується, а також зазначено в оскаржуваній постанові.
У виконавчому написі нотаріуса  місцем реєстрації позивача зазначено також:   АДРЕСА_2 .
В свою чергу, виконавче провадження приватним виконавцем було відкрито за інформацією  третьої особи, вказаної в заяві про відкриття виконавчого провадження та доданого до неї листа вих. №13818504 від 29.07.2019, зі змісту якого вбачається, що відповідно до Положення про Облікову політику ТОВ "Вердикт Капітал", затвердженого рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Вердикт Капітал", у клієнта ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Близнюківським РВУМВС України в Харківській області 26.05.1999, РНКПО НОМЕР_1 ) для обліку поточної заборгованості відкрито рахунок № НОМЕР_3 від 16.01.2019 в валюті гривня в ТОВ "Вердикт Капітал", що розташоване за адресою: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б.
Проте, з наданої інформації, що міститься в листі вих. №13818504 від 29.07.2019 вбачається, що   ТОВ "Вердикт Капітал" лише підтверджує наявність у боржника вказаного рахунку від 16.01.2019 , у валюті гривня. При цьому, інформації про наявність грошових коштів на цьому рахунку не надано.
Відповідачем також не надано до матеріалів справи доказів того, що при відкритті виконавчого провадження у нього була інформація про наявність у позивача грошових коштів на вказаному рахунку.
Доказів того, що приватним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, до суду також не надано.
Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В свою чергу, приватним виконавцем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що кошти боржника або інше майно, на момент прийняття оскаржуваної постанови, знаходились у виконавчому окрузі, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості, щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Тобто, відсутнє обґрунтування правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та прийняття виконавчого документу не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна - грошових кошів.
Отже, місце проживання та місце знаходження майна не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Юхименко  О.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні  прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, знаходження майна, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка має місце  реєстрації у Харківській області.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2021 року у справі № 160/12729/19.
В апеляційній скарзі відповідач обґрунтовуючи правомірність винесення оскаржуваної постанови  посилається на те, що у даному випадку виконавчий документ було прийнято не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а за місцезнаходженням його майна - грошових кошів на рахунку, відкритому в ТОВ "Вердикт Капітал", що підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець Юхименко О.Л. здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Колегія суддів з урахуванням наведено вище нормативно-правового обгрунтування вважає спростованими вказані доводи скаржника, оскільки, як вже зазначалося вище,  наявність будь-якого майна у позивача (боржника) у м. Києві (в межах виконавчого округу відповідача) судами не встановлено.
При цьому, як встановлено судами, стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на зазначеному вище рахунку, а відповідачем при прийнятті виконавчого документа до виконання це не перевірено.
Посилання відповідача на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 10 вересня 2018 року у справі №905/3542/15 є необґрунтованим, оскільки вказана постанова ухвалена за інших фактичних обставин. У вказаній справі у боржника, на відміну від ОСОБА_1 , дійсно були наявні кошти на банківських рахунках, що відкриті у банку, який знаходиться у місті Києві.  
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права з підстав не надання належної оцінки доводам відповідача про наявність майна у вигляді рахунку в безготівковій  формі, місцезнаходженням якого вважається місцезнаходження фінансової установи, не взято до уваги та не досліджено докази надані відповідачем, колегія суддів відхиляє, адже суд першої інстанції належним чином мотивував відхилення всіх доводів учасників справи та дослідив надані ними докази. Сам факт того, що докази, надані відповідачем, визнані судом не достатніми на підтвердження   доводів приватного виконавця про правомірність своїх дій, не свідчить про те, що судом першої інстанції поверхнево досліджено докази чи не повно з`ясовано всі обставини справи.
На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла  висновку, що відповідачем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 59796431 від 09.10.2020 були порушені вимоги законодавства щодо пред`явлення виконавчого напису нотаріуса не за місцем виконання, у зв`язку з цим погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі                     № 520/17097/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов