Номер провадження: 22-ц/813/2670/21 
Номер справи місцевого суду: 520/7936/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:
ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
10 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 134 226,15 грн., та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., завданих внаслідок залиття її квартири АДРЕСА_1 в ніч з 07 на 08 грудня 2016 року. 
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що внаслідок залиття квартири була спричинена шкода, розмір якої оцінено згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження, а винною особою є відповідач - власник квартири АДРЕСА_2 даного багатоповерхового будинку, що підтверджується актом, який був складений і підписаний комісією ОСББ.
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05 червня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 134 226,15 грн.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 судові витрати у загальному розмірі 61842,22 грн., які складаються із судового збору у розмірі 1842,22 грн., та витрат на проведення експертизи у розмірі 3000 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  поставив питання про скасування рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 червня 2019 року, та постановлення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 червня 2019 року - без змін.
07.08.2020 року ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просила виправити арифметичну помилку, допущену в повному рішенні Київського районного суду міста Одеси від 05.06.2019 року у цивільній справі №520/7936/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири, вказавши в резолютивній частині рішення загальну суму судових витрат в розмірі 4842,22 грн. (3000 грн. + 1842,22 грн.).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про виправлення арифметичної помилки у рішенні суду було задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням 08 жовтня 2020 року до Одеського апеляційного суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.
При цьому посилаючись на те, що сума, що підлягала стягненню з відповідача внаслідок часткового задоволення позовних вимог є іншою, а саме 4392,26 гривень. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.10.2020 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не додані копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи а також апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги або доказів звільнення від сплати судового збору.
23 листопада 2020 року ОСОБА_1 було подано заяву, якою усунуто недоліки зазначені у вище вказаній ухвалі.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2020 року провадження по вказаній цивільній справі було відкрито.
Ухвалою від 11.03.2021 року справу було призначено до розгляду. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.
Відзив на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.
Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що поставляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.
Таким чином, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер
Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05 червня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 судові витрати у загальному розмірі 61842,22 грн., які складаються із судового збору у розмірі 1842,22 грн., та витрат на проведення експертизи у розмірі 3000 грн.
З викладеного вбачається, що судом першої інстанції під час постановлення рішення дійсно було допущено описку.
Колегія суддів звертає увагу, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не є підставою для зміни змісту ухвали суду від 23.09.2020 року, а є підставою для перегляду в апеляційному порядку рішення від 05 червня 2019 року.
Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 05 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м.Одеси від 05 червня 2019 року - без змін.
Виходячи із викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для виправлення описки.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду не впливають та зводяться лише до незгоди заявника із висновками суду.
Враховуючи вище наведені обставини справи та норми законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування тих суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.) навантаження на суддів виходить за межі фізичних можливостей.
В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.
У пункті 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.
У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.
Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 268, ст. 374, 379, 382, 381-389 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
Судді:                                                                  А. П. Заїкін
О. М. Таварткіладзе