П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/9048/20	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
          Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                   Яковлєва О.В.
                         при секретарі:                Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:
          У вересні 2020р. ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0097135206 від 17.07.2020р.;
- стягнути з ГУ ДПС в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102грн..
          В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у серпні 2020р. ним було отримано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0097135206 від 17.07.2020р. про сплату штрафу у розмірі 9 074,74грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання, а саме - єдиного податку з фізичних осіб за третій квартал 2018р..
Однак, позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, виходячи з наступного.
17.10.2018р. ним на рахунок УДКСУ у Тарутинському районі Одеської області було перераховано 22 299,23грн. із призначенням платежу: «*;101;3055624812; єдиний податок за 3 квартал 2018», що підтверджуються платіжним дорученням за №561 від 17.10.2018р..
Проте, під час формування вказаного платіжного доручення позивачем була допущена помилка в реквізитах отримувача, зокрема в розрахунковому рахунку, наслідком чого стало зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Приморської податкової інспекції м.Одеси, замість податкової інспекції Тарутинського району Одеської області.
Після самостійного виявлення вказаної помилки, 11.03.2019р. позивач звернувся із заявою до Південного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області про перерахування вищевказаної суми на рахунки податкової інспекції Тарутинського району Одеської області.
В подальшому, 20.06.2019р. кошти були зараховані на рахунок податкової інспекції Тарутинського району Одеської області із призначенням платежу: «Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший Платіжне доручення №3229 від 20.06.2019», що підтверджується даними з особистого кабінету платника податків ФОП ОСОБА_1 .
У зв`язку із вказаним, позивач вважає, що допущена ним помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного податку у визначений законодавством строк, не спричинила настання жодних негативний наслідків або збитків до відповідного бюджету та держави в цілому, у зв`язку із чим просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0097135206 від 17.07.2020р..
          Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області за №0097135206 від 17 липня 2020р..
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102грн..
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки платником податку сплачено узгоджене податкове зобов`язання у встановлений законодавством строк, проте з помилковим зазначенням номеру рахунку у платіжному дорученні, то такий платник податку не вважається таким, що пропустив строк сплати податку, у зв`язку із чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16.02.2011р. ФОП ОСОБА_1 взято на податковий облік в органах ДПС за №8965, з 14.09.2017р. він є платником єдиного податку 3 групи.
17.10.2018р. платіжним дорученням  за №561 ФОП ОСОБА_1 здійснено платіж: отримувач - УДКСУ у ТАРУТИНСЬК. Р-НІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛ. (рахунок №31417966015008) у сумі 22 299,23грн., призначення платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 3 квартал 2018» (а.с.10).
30.01.2019р. платіжним дорученням  за №522 ФОП ОСОБА_1 здійснено платіж: отримувач - УДКСУ у ТАРУТИНСЬК. Р-НІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛ. (рахунок 31410699015470) у сумі 90 985,78грн., призначення платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 4 квартал 2018» (а.с.48).
11 березня 2019р. ФОП ОСОБА_1 звернувся із заявою до Південного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області про перерахунок помилково сплачених коштів у сумі 22 299,23грн. з призначенням платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 3 квартал 2018» на рахунок: «ГУ ДФС в Одеській області Тарутинський район, а саме: код ЄДРПОУ 37907783, МФО 899998, бюджетний рахунок 31410699015470, сума для перерахування 22 299,23грн.» (а.с.11).
Платіжним дорученням  за №530 від 22.04.2019р. ФОП ОСОБА_1 здійснено платіж: отримувач - УК у ТАРУТ. Р-НІ/С.ПЕТРІВСЬК/18050400 (рахунок 31410699015470) у сумі 775,27грн., призначення платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 1 квартал 2019р.» (а.с.49).
20 червня 2019р., згідно платіжного доручення за №3229 від 20.06.2019р., на виконання заяви позивача від 11.03.2020р. здійснено перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший (а.с.12).
13.04.2020р. старшим державним інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області, Михайловою О.М., у відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України від 2.12.2010р. за №2755-VI зі змінами та доповненнями, у приміщенні Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області, у порядку ст.76 ПКУ, проведено камеральну перевірку платника податків  ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питання своєчасності сплати єдиного податку за період з 8.10.2018р. по 18.04.2019р..
За результатами вказаної перевірки, 13.04.2020р. складено Акт за №004274/15-32-52-06/ НОМЕР_1 про результати камеральної перевірки  з  питання своєчасності сплати податків та зборів до бюджету ФОП ОСОБА_1 , у висновках якого встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку третьої групи протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.295.2 ст.295 ПК України (а.с.23-24).
На підставі встановлених порушень, 17.07.2020р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №0097135206, яким за затримку на 119, 72, 60, 31 календарних днів сплати / за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов`язання / авансових внесків єдиного податку в сумі 45 373,7 грн., зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 9 074,74грн. за платежем Єдиний податок з фізичних осіб, 18050400 (а.с.25).
Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями п.126.1 ст.126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягається до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.
Водночас, у відповідності до п.109.1 ст.109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно ч.1 ст.43 та ч.5 ст.45 БК України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
При цьому, приписами п.22.4 ст.22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений п.57.1 ст.57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.126.1 ст.126 ПК України.
Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі п.126.1 ст.126 ПК України штрафних (фінансових) санкцій.
Як вбачається із матеріалів справи, що ФОП ОСОБА_1 у визначений законодавством термін та розмірі своєчасно було сплачено до бюджету єдиний податок за 3 квартал 2018р., що підтверджується наявною у справі копією платіжного доручення.
Проте, через допущену помилку при оформленні реквізитів платіжних доручень, вказані кошти було зараховано на іншій бюджетний рахунок, а після того, як позивачем самостійно було виявлено помилку, він одразу ж звернувся із заявою до контролюючого органу про те, щоб кошти було перераховано на необхідний бюджетний рахунок.
Аналізуючи вказане, судова колегія вважає, що в даному випадку відсутні ознаки бездіяльності платника при сплаті вищевказаних зобов`язань, оскільки сплачені суми контів надійшли до бюджету, хоча і на помилково визначений рахунок, а тому вказане не може бути підставою для застосування до платника податку штрафів та нарахування пені, передбачених ст.126 ПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 2.06.2020р. по справі за №808/3455/15.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на сплату платником податку узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законодавством строк, проте з помилковим зазначенням номеру рахунку у платіжному дорученні, то такий платник податку не вважається таким, що пропустив строк сплати податку, у зв`язку із чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                 
                                                            Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2021р.

Головуючий суддя 	 	Градовський Ю.М.	
Судді	    	Крусян А.В.    Яковлєв О.В.