ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2021 р.           Справа№ 910/4424/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Корсака В.А. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача:                     Михайлова Н.М.           
від відповідача:                     Новіков С.Ю.; Хромов О.І.
від третьої особи:                    Мкртчян  В.Х.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"  
на рішення господарського суду міста Києва від 21.07.2020 (повний текст складено 23.07.2020)
у справі                № 910/4424/20 (суддя Сівакова В.В.)
за позовом             Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"  
до                  Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"  
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про                     стягнення 26  296 380, 21 грн 

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (далі за текстом - позивач; ТОВ "Енерджі Трейд Груп") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі за текстом - відповідач; ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") про стягнення 26  296 380 грн 21 коп. недоотриманої вартості позитивного небалансу за газовий місяць - січень 2020 року (з урахуванням заяви про зміну предмета позову, яка прийнята судом).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з  виплати коштів за добові небаланси за січень 2020 року за укладеним сторонами договором транспортування природного газу №1907000347 від 01.11.2019 та протиправністю зміни відповідачем ціни після закінчення періоду балансування.

Матеріально-правовою підставою позову визначені статті 15, 526, 632 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), статті 193, 265 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), статті 35, 36 Закону України „Про ринок природного газу", пункт 3 глави 2 розділу VIII,   глави 3, 5, 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 (далі за текстом - Кодекс ГТС).

У відзиві на позовну заяву (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) відповідач проти позову заперечив, пославшись на належне виконання ним умов договору транспортування природного газу та  безпідставність тверджень позивача щодо наявності у сторін відносин купівлі-продажу природного газу та щодо визначення відповідачем ціни в договорі після його виконання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/4424/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на користь ТОВ "Енерджі Трейд Груп" 26  296 380 грн 21 коп недоотриманої вартості позитивного небалансу за газовий місяць - січень 2020 року та 394 445 грн 71 коп. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалюючи рішення суд виходив з встановленого факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині сплати позивачу вартості позитивного небалансу. 

Рішення обґрунтовано нормами ст.ст. 11, 509, 526, 626, 628, 632, 691 ЦК України, ст. 36 Закону України „Про ринок природного газу", ст. 193 ГК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись    з ухваленим рішенням, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України"    звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/4424/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Енерджі Трейд Груп"    відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням при ухваленні судового рішення норм матеріального права (ст.ст.    526,  530,  612, ч.ч. 2,  3  ст.  632 ЦК України, ст.ст.  180,  193 ГК України, ст.  32, ч. 2 ст.  35 Закону України «Про ринок природного газу»,  ст. 10 Закону України «Про природні монополії»,    абз. 34 п. 5 глави 1 розділу І та п. 1 глави 1 розділу VIII, п. 2 глави 1 п.17 глави 6, п.п. 3, 4, 17 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи) та неправильним застосуванням норм процесуального права (ст.ст.  2,  7,  11,  13,  42,  73-79,  86,  236,  237,  238 Господарського процесуального кодексу України)

Апеляційна скарга обґрунтовується такими доводами:
-           судом першої інстанції не було досліджено правову природу договору транспортування природного газу, а також його предмет; небалансу та підстав його виникнення; врегулювання небалансів та порядку визначення обсягу добового небалансу та плати за добовий небаланс, а також основних принципів балансування газотранспортної системи, наслідком чого стало неправильне застосування норм матеріального права;
-           судом першої інстанції належним чином не досліджувались обставини, наведені відповідачем, про те, що відбулась зміна вартості природного газу, придбаного відповідачем в січні 2020 року по договорам з АТ "НАК "Нафтогаз України", що, в свою чергу, вплинуло на розмір маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу, за якою оператор ГТС повинен продавати або придбавати природний газ у замовників послуг транспортування, які допустили позитивний або негативний небаланс на ринку природного газу;
-           судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивач, зловживаючи своїми правами та обов`язками, в цілях отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача, не вчинив належних дій по збалансуванню свого портфоліо балансування та уникнення виникнення позитивних небалансів, очікуючи отримання прибутку внаслідок зазначених спекулятивних дій на маржинальній ціні;
-            суд першої інстанції залишив поза увагою те, що інформація, яка надається замовнику щодобово щодо вартості за добовий небаланс є попередньою, а остаточну ж плату за добовий небаланс, розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць оператор газотранспортної системи розраховує на підставі остаточних алокацій та відборів замовника послуг транспортування природного газу.

Від скаржника 22.01.2021 надійшли письмові пояснення у справі, які, по суті, є доповненнями апеляційної скарги. Разом з тим, відповідно до ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. Крім цього, у разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни. Оскільки такі письмові пояснення подані поза межами строку на апеляційне оскарження судового рішення та без доказів надіслання копії відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншому учаснику справи - Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вказані письмові пояснення залишаються колегією суддів без розгляду.

Позиції інших учасників справи 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020 справу № 910/4424/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ходаківської І.П. - головуючого, суддів: Владимиренко С.В., Демидової А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду у зазначеному складі суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на рішення господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/4424/20 та призначено її до розгляду на 30.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду у зазначеному складі суду від 30.09.2020 розгляд справи відкладено на 04.11.2020; за клопотанням відповідача залучено до участі у справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4495/20 від 10.11.2020 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4424/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від    10.11.2020 справу №910/4424/20 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя -    Ходаківська І.П., судді: Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою суду від 16.11.2020 справу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів та призначено її до розгляду на 02.12.2020.

Ухвалою суду від 02.12.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.01.2021.

Розгляд клопотань учасників справи

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до винесення рішення Окружним адміністративним судом    міста Києва у справах №№ 640/19169/20, 640/18734/20, 640/18648/20, 640/18720/20 до набранням ними законної сили.

Клопотання мотивовано тим, що прийняття рішень судом у вказаних аналогічних та пов`язаних справах може мати вагоме значення для вирішення спору у цій справі. 

Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1  ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду даної справи, а тому суд вважає, що      сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи та прийняття у ній рішення.                        

Так, в обґрунтування про зупинення провадження у справі відповідач посилається на ухвали про відкриття провадження в адміністративних справах, які перебувають в Окружному адміністративному суді м. Києва, а саме справи №640/19169/20, №640/18734/20, №640/18648/20 та №640/18742/20.

Зі змісту наданих відповідачем ухвал Окружного адміністративного суду м. Києва вбачається, що предметом поданих позовів до НКРЕКП є визнання протиправною та нечинною глави 8 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затверджено    постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493.

Відповідач вважає, що рішення у вказаних справах щодо визнання протиправною та нечинною глави 8 Розділу XIV Кодексу ГТС може мати вагоме значення для вирішення спору у даній справі та вплинути на оцінку господарським судом, заявлених у справі вимог та доказів.

Відповідно до пп. 5 п. 1 розділу I Кодексу ГТС плата за нейтральність балансування - плата, яка дорівнює різниці між коштами, які були отримані оператором газотранспортної системи або підлягають виплаті оператору газотранспортної системи, та коштами, які були сплачені оператором газотранспортної системи або підлягають виплаті оператором газотранспортної системи у зв`язку з діями, пов`язаними збалансуванням газотранспортної системи, що має бути стягнута оператором газотранспортної системи із замовника послуг транспортування або виплачена оператором газотранспортної системи замовнику послуг транспортування

Глава 8 Розділу XIV Кодексу ГТС у пункті 1 розкриває зміст нейтральності балансування, який полягає в тому, що відповідач як Оператор ГТС не повинен отримувати фінансову вигоду або зазнавати фінансових втрат внаслідок сплати та отримання плати за добовий небаланс, витрат за вчинення балансуючих дій, пов`язаних зі своєю діяльністю з балансування.

З метою забезпечення принципів нейтральності балансування, які визначені у пункті 1 цієї глави, Оператор ГТС щомісячно здійснює оплату замовнику послуг транспортування природного газу або щомісячно стягує кошти із замовника послуг транспортування природного газу у порядку, визначеному цією главою.

Разом з тим, предметом спору у даній справі є стягнення 26  296  380, 21 грн заборгованості за Договором №1907000347 транспортування природного газу 01.11.2019 п. 9.2 якого, відсилаючи до розділу XIV Кодексу ГТС в частині визначення ціни для розрахунків за обсяги небалансів, має на увазі главу 6 цього Розділу, а не главу 8 Кодексу ГТС.

Плата за нейтральність балансування є окремою платою та не має відношення до плати за добові небаланси, що є предметом спору у даній справі.

Отже, колегія дійшла висновку, що розгляд Окружним адміністративним судом міста Києва справ №№ 640/19169/20, 640/18734/20, 640/18648/20, 640/18724/20 жодним чином не перешкоджає розгляду даної справи, будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем не надано. 

З огляду на викладене, клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Також, відповідач звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової економічної експертизи, яке мотивовано наявністю у нього сумнівів щодо наданих позивачем документів в якості доказів, оскільки такі документи не мають підтвердження або посилання на будь-які первинні документи.  

Відповідно до п. 1 ч. 1  ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, в яких встановити відповідні обставини неможливо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Проаналізувавши подане заявлене клопотання відповідача суд дійшов висновку, що наведені у ньому питання не потребують спеціальних знань, а відповіді на них можливо отримати з наданих суду доказів та пояснень сторін, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання результатів проведення НКРЕКП позапланової виїзної перевірки позивача на предмет вчинення ним порушень вимог законодавства на ринку природного газу у січні 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Розглянувши у судовому засіданні 27.01.2021 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке подано до суду 22.01.2021, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України. Причин, які можна було б визнати поважними, відповідач у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначив.

Також, судом апеляційної інстанції відхилені клопотання скаржника від 23.10.2020 про долучення доказів (копії акту позапланової виїзної перевірки від 03.09.2020 та копію постанови НКРЕКП від 30.09.2020 № 1812) та клопотання позивача від 02.12.2020 про долучення до матеріалів справи листа Антимонопольного комітету України № 128-26.13/41-20 від 27.11.2020, оскільки такі докази датовані вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку  ст. 269 ГПК України  незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. У цьому висновку суд апеляційної звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15 та від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19.

Явка представників сторін

У судове засідання 27.01.2021 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали доводи своєї апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив їх відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу відповідача і просив її задовольнити.

Обставини справи, мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови, застосоване законодавство та оцінка аргументів учасників справи

01.11.2019 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", як оператором, та  ТОВ "Енерджі Трейд Груп", як замовником, укладено договір транспортування природного газу № 1907000347, за умовами п. 2.1 якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

За умовами цього договору:
-                    послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором; замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (п. 2.2. Договору).
-                    обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням Додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби; приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п.п. 2.3., 2.4. Договору).
-                    замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.5. Договору).
-                    оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п. 2.6. Договору);
-                    Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби; Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби; Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.7. Договору);
-                    взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору (п. 2.8. Договору);
-                    оператор зобов`язаний, зокрема: своєчасно надавати послуги належної якості; розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг з врегулювання добового небалансу, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс; здійснювати у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця (п. 3.1. Договору); 
-                    замовник має право: отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим договором; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором; користуватись іншими правами, передбаченими Договором та чинним законодавством України (п. 4.2. Договору);
-                    у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1. Договору);
-                    у разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (абз. 2 п. 9.2. Договору); 
-                    у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення (п. 9.4 Договору);
-                    врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби) (п. 11.4. Договору).

Відповідно до положень Кодексу ГТС відповідач протягом січня 2020 року щоденно оприлюднював маржинальну ціну придбання на кожну газову добу січня 2020 року на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет https://tsoua.com. в розрізі кожної доби місяця. Так, за даними, оприлюдненими на сайті щоденно, середньозважена маржинальна ціна природного газу у січні 2020 року склала 7  277, 00 грн з ПДВ за 1  000 м3 (скріншот інтернет-сторінки, т. 1, а.с.25).

Разом з цим, 11.02.2020 - через 11 днів після завершення газового місяця та періоду постачання, на інформаційній платформі відповідача з`явилося повідомлення про розміщення на платформі оновленої маржинальної ціни придбання природного газу за січень 2020 року. Так, середньозважена маржинальна ціна склала 5  792, 00 грн з ПДВ за 1  000 м3 (скріншот інтернет-сторінки т. 1, а.с.25).

14.02.2020 відповідач надіслав позивачу через інформаційну платформу підписаний відповідачем акт № 01-2020-1907000347 (датований 31.01.2020) врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць 2020 року.

Із вказаного акта вбачається виникнення у позивача позитивного небалансу за січень 2020 року на загальну суму 98  447  054, 56 грн. При цьому в акті відповідач вказав, що оператор ГТС застосовує метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до п. 7, п. 11, п. 14, п. 15 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що оператором ГТС у лютому 2020 року в односторонньому порядку було змінено суттєві умови договору - вартість товару, який було автоматично придбано у січні 2020 року, внаслідок чого позивач недоотримав вартість позитивного небалансу за газовий місяць - січень 2020 року у розмірі 26  296  380, 21 грн. 

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 цієї статті передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору (ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання.

Нормами Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що газотранспортні відносини між учасниками ринку виникають на підставі типового договору, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Отже, кожний суб`єкт ринку природного газу, що здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території України, має укласти з відповідачем договір транспортування природного газу на одних і тих самих умовах.

Укладений сторонами договір за всіма істотними умовами відповідає положенням Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2497.

Зі змісту преамбули Договору транспортування природного газу №1907000347, укладеного 01.11.2019 між позивачем та відповідачем, вбачається, що при укладенні договору сторони керувались Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2493 (далі - Кодекс ГТС).

Пунктом 2.2. Договору визначено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. При цьому, замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач здійснює постачання природного газу згідно ліцензії, виданої згідно постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 730 від 01.06.2017.

В свою чергу, відповідно до статті 5 Закону України "Про природні монополії" ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (відповідач) є суб`єктом природної монополії на ринку послуг транспортування природного газу. Оператор газотранспортування має дотримуватися принципу недискримінації як до, так і під час виконання типових договорів.

Так, правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, визначаються Законом України "Про ринок природного газу", стаття 3 якого встановлює принцип недопущення та усунення обмежень конкуренції, спричинених діями суб`єктів ринку природного газу, у тому числі суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання державної форми власності.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи. Такі правила мають бути засновані на ринкових принципах. Такі правила мають створювати економічні стимули для балансування обсягів закачування і відбору природного газу самими замовниками. Оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Транспортування природного газу здійснюється на підставах та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами (абз. 1 ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" з 01.01.2020 зобов`язане належно виконувати усі функції оператора газотранспортної системи, в порядку, передбаченому законодавством та договором (постанова Кабінету Міністрів України від 18.09.2019 № 840 "Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи").

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 2.8. укладеного між сторонами Договору передбачено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - моменту їх авторизації.

У п. 3.1 Договору визначені обов`язки оператора, до яких належить в тому числі:
-           своєчасне надання послуг належної якості;
-           розміщення на своєму веб-сайті чинних тарифів, вартість послуг з врегулювання добового небалансу, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс;
-           здійснення у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

У відповідності до п. 4.2. Договору замовник має право:
-           отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки;
-           замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям;
-           отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором;
-           передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим договором;
-           отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором ;
-           користуватись іншими правами, передбаченими договором та чинним законодавством України.

Згідно з п. 9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

Відповідно до абз. 2 п. 9.2 договору у разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Згідно з п. 9.4 договору у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення.

Підпунктом 3 пункту 3 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування. Під час вчинення балансуючих дій оператор газотранспортної системи має дотримуватись, зокрема, таких принципів: балансуючі дії мають вчинятися на недискримінаційній основі; балансуючі дії мають ураховувати обов`язки оператора газотранспортної системи щодо економічної та ефективної експлуатації газотранспортної системи.

Згідно з інформацією, оприлюдненою на веб-сайті оператора ГТС та даними інформаційної платформи, у період січня 2020 року маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу формувалася у порядку, визначеному пунктом 11 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 36 Закону України "Про ринок природного газу" оператор ГТС зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті, зокрема, таку інформацію: перелік послуг, що надаються таким оператором, інформацію про тарифи та інші умови надання таких послуг, включаючи технічні умови для отримання доступу та приєднання до газотранспортної системи.

Згідно з п. 7.1 договору вартість послуг розраховується:
- розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором;
- транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором;
- балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 6 розділу ХІV Кодексу ГТС у випадку, якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу І Кодексу ГТС передбачено, що плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу.

Згідно з пп. 8 п. 6 розділу ХІV Кодексу ГТС для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується, визначається як:
-                    маржинальна ціна продажу природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним (тобто коли подачі замовника послуг транспортування природного газу протягом газової доби перевищують його відбори);
-                    маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі).

Водночас інформація щодо маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу оприлюднюється на веб-сайті оператора ГТС за принципом "сьогодні за вчора". Дані на поточну та наступну газову добу на веб-сайті оператора ГТС відсутні.

Відповідно до пп. 11 п. 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку непогодження Регулятором відповідно до пункту 10 цієї глави торгової платформи маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання розраховуються для кожної газової доби таким чином:
-                    маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення вартості природного газу, придбаного оператором ГТС внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування;
-                    маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення вартості природного газу, придбаного оператором ГТС внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до положень Кодексу ГТС відповідач протягом січня 2020 року щоденно оприлюднював маржинальну ціну придбання на кожну газову добу січня 2020 року на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет https://tsoua.com. в розрізі кожної доби місяця. Так, за даними, оприлюдненими на сайті щоденно, середньозважена маржинальна ціна природного газу у січні 2020 року становила 7  277, 00 грн з ПДВ за 1  000 м3 (скріншот інтернет-сторінки т. 1, а.с.25).

Разом з цим, 11.02.2020 - через 11 днів після завершення газового місяця та періоду постачання, на інформаційній платформі відповідача з`явилося повідомлення про розміщення на платформі оновленої маржинальної ціни придбання природного газу за січень 2020 року. Так, середньозважена маржинальна ціна склала 5  792, 00 грн з ПДВ за 1  000 м3 (скріншот інтернет-сторінки т. 1, а.с.25).

Також сторонами не заперечується, що на виконання умов договору відповідач надіслав позивачу односторонній акт № 01-2020-1907000347, датований 31.01.2020. З цього акта вбачається виникнення у позивача позитивного небалансу за січень 2020 року на загальну суму 98  447  054, 56 грн.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає про обґрунтованість доводів позивача стосовно того, що зважаючи на обсяги обчислених та зафіксованих у акті № 01-2020-1907000347 від 31.01.2020 щодобових небалансів позивача за договором (обсяги, які не заперечуються відповідачем під час даного спору та окремо підтверджуються його відомостями обліку), та з огляду на результати оприлюдненої щоденно ціни природного газу для небалансів протягом січня 2020 року на офіційному веб-сайті відповідача, вартість позитивного небалансу позивача складала 124  709  957, 47 грн (що також підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача, здійсненим із застосуванням вартості природного газу придбаного оператором ГТС та на підставі маржинальних цін продажу природного газу, які оприлюднювалися кожної доби протягом січня 2020 року безпосередньо відповідачем).

Позивач повідомив, що 02.03.2020 відповідач сплатив на користь позивача 98  447  054, 56 грн вартості обсягів позитивного небалансу за січень 2020 року. Ця обставина відповідачем не заперечується.

Отже, невиплаченою залишилася вартість обсягів позитивного небалансу за січень 2020 року у розмірі 26  296  380, 21 грн.

При цьому, судом першої інстанції було доречно зауважено, що в акті врегулювання щодобових небалансів відповідач вказав, що оператор ГТС застосовує метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до п. 7, п. 11, п. 14, п. 15 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи.

Водночас при визначенні щоденної вартості балансуючих дій відповідач зазначив ціну за 1 000 куб. м природного газу, яка існувала не в момент вчинення балансуючих дій, а по завершенню періоду - після 31.01.2020, тобто після неправомірного оновлення таких цін відповідачем на інформаційній платформі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що оператор ГТС після завершення газового місяця та періоду постачання (січень 2020 року), самостійно перерахував маржинальні ціни купівлі-продажу природного газу за січень 2020 року і тим самим скасував попередні маржинальні ціни, що були опубліковані та доведені замовникам послуг транспортування протягом січня 2020 року.

Після автоматичної купівлі природного газу оператором ГТС у лютому 2020 року було змінено суттєві умови договору - вартість товару, який було придбано раніше.

Також слід зауважити, що ціна, яка була фактично оприлюднена 11.02.2020 була внесена відповідачем до акта врегулювання щодобових небалансів, датованого 31.01.2020.

Такі дії відповідача суперечать принципу та суті запровадженого добового балансування, та свідчать про порушення норм Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, якими виключається можливість зміни істотних умов договору в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Згідно з частиною 8 цієї статті відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідач є особою, яка складає та оформлює відповідно до умов договору акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць, а отже, з урахуванням викладеного, саме відповідач несе відповідальність за недостовірність відображених в акті даних, зокрема, щодо цін природного газу при вартості балансуючих дій.

Таким чином, вартість газу за позитивний небаланс, який мав місце у січні 2020 року складається за цінами природного газу, які існували на кожен день надання балансуючих дій, а не за цінами, зміненими після закінчення вказаного періоду.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 9.4. Договору відповідач мав сплатити вартість позитивного небалансу на користь позивача протягом 5 робочих днів з дня повідомлення про такий небаланс, відображений в акті.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оператор зобов`язаний, зокрема, здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Відповідно до пп. 19 п. 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника послуг транспортування природного газу про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника послуг транспортування природного газу у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження погашення залишку заборгованості відповідачем, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість та доведеність факту наявності у відповідача грошового зобов`язання з виплати частини загальної вартості обсягів позитивного небалансу за січень 2020 року в сумі 26  296  380, 21 грн.

Таким чином висновок суду першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні про задоволення позовних вимог з відповідним розподілом судових витрат зроблений з правильним застосування норм матеріального та процесуального права, а також відповідно до встановлених обставин справи. У зв`язку з викладеним рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що інформація, яка надається замовнику щодобово щодо вартості за добовий небаланс є попередньою, а остаточну ж плату за добовий небаланс, розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць оператор газотранспортної системи розраховує на підставі остаточних алокацій та відборів замовника послуг транспортування природного газу.

Оскільки, відповідно до пп. 7 п. 7 розділу XIІ Кодексу ГТС остаточна алокація щодобових подач та відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу по точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, крім точки виходу до газорозподільної системи, здійснюється на підставі попередніх щодобових алокацій подач та відборів. При цьому обсяги в остаточній щодобовій алокації дорівнюють обсягам, визначеним у попередній щодобовій алокації.

Згідно пп. 3 п. 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово не пізніше ніж о 15:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 14:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D) надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс. Плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави. Тобто п. 6 розділу 14 Кодексу ГТС встановлює обов`язок оператора визначати вартість придбаного газу за кожний день окремо, а сплату здійснювати за сукупною сумою вартості добового небалансу за кожний день поточного місяця.

Підтвердження зазначеного міститься і у пп. 9 п. 6 розділу XIV Кодексу ГТС, в якому зазначено, що маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу розраховуються для кожної газової доби таким чином: маржинальна ціна продажу є найменшим з таких значень:
-          найнижча ціна продажу будь-якого короткострокового стандартизованого продукту, стороною якого є оператор газотранспортної системи, що належить до газової доби (D); 
-          середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу (D), зменшена на величину коригування.

Відповідно до пункту 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Враховуючи вищезазначені положення Кодексу ГТС слід дійти висновку про те, що остаточна алокація подач та відборів повинна містити аналогічні відомості про обсяги та вартість, визначені у попередніх щодобових алокаціях.

Тобто, розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначення його остаточної плати за добовий небаланс за кожну газову добу, здійснюється як сума всіх попередніх добових небалансів та розрахунків попередньої вартості за добовими небалансами за звітний місяць.

Отже, викладене ще раз підтверджує те, що відповідач, всупереч приписам Кодексу ГТС, на власний розсуд здійснив розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначення його остаточної плати за добовий небаланс за кожну газову добу.

З огляду на викладене, спростовуються доводи скаржника про те, що судом першої інстанції належним чином не досліджувались обставини, наведені відповідачем, про те, що відбулась зміна вартості природного газу, придбаного відповідачем в січні 2020 року по договорам з АТ "НАК "Нафтогаз України", оскільки як укладення у кінці січня 2020 року додаткових договорів з АТ "НАК "Нафтогаз України", так і зміна вартості природного газу, внаслідок їх укладення, не могла та не повинна була впливати на остаточний обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця, на розмір маржинальної ціни придбання природного газу та остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу, розрахунок яких здійснюється відповідно до положень Кодексу ГТС.

Встановлені у цій справі обставини вказують на те, що відповідач фактично зменшив ціну вже автоматично придбаного об`єму газу не лише в односторонньому порядку, але й з порушенням принципу договірних відносин.

Відповідно до зазначеного вище пп. 9 п. 6  розділу XIV Кодексу ГТС такі зміни ціни газу можуть впливати тільки на маржинальну ціну продажу газу на наступний день після підписання угоди про її зменшення та не можуть вплинути на вже автоматично придбані об`єми газу у замовників за позитивний добовий небаланс. За вже поставлений об`єм газу має бути лише вчинено розрахунок за ціною, відповідною до дня здійснення автоматичної купівлі.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє як безпідставні доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що позивач, зловживаючи своїми правами та обов`язками, в цілях отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача, не вчинив належних дій по збалансуванню свого портфоліо балансування та уникнення виникнення позитивних небалансів, очікуючи отримання прибутку внаслідок зазначених спекулятивних дій на маржинальній ціні, оскільки такі твердження не стосуються даного спору і до того ж є недоведеними.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"    передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути й оцінити ті ж самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на необхідність з`ясування усіх обставин справи, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень та надання їм оцінки, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення, справа розглянута апеляційним судом у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Судові витрати

Відповідно до  ст. 129 ГПК України  витрати по сплаті судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 21.07.2020 у справі №910/4424/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України". 

Матеріали справи № 910/4424/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

          Повний текст постанови складено - 01.02.2021.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                С.В. Владимиренко