Справа № 137/1679/20 
Провадження № 33/801/161/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та подані до неї доповнення адвокатом Герасимчуком Сергієм Петровичем, на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 27 січня 2021 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя : АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 27 січня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 454,00 грн.
Як зазначено в постанові суду, 06 грудня 2020 року об 11 год. 15 хв. по вул. Юності в м. Вінниця Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070-20, д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря-нарколога по вул. Пирогова, 109в, м. Вінниця. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження усіх обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , відсутністю відомостей про повідомлення його належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 15 січня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від захисника Сільченка О. В., а тому посилання в постанові суду першої інстанції про повідомлення захисника Сільченка О. В. є безпідставним. Відтак, ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП.
16 березня 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , подані адвокатом Герасимчука С. П., який діє в інтересах ОСОБА_1 ..
Доповнення до апеляційної скарги мотивовано тим, що справу розглянуто судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 , чим порушено його права, в тому числі на захист. Будь яких доказів про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки ОСОБА_1 , немає. Поліцейським не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. У справі відсутній доказ також відсторонення його від керування транспортним засобом. Свідки правопорушення були залучені після складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім цього, після складання протоколу та видачі його копії ОСОБА_1 , в якій не було зазначено частину статті 130 КУпАП, поліцейським було внесено зміни до першого екземпляру протоколу, що є недопустимим. У справі відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу, відсутній також акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у закладі охорони здоров`я або письмової відмови від проходження такого огляду. 
У судовому засіданні адвокат Герасимчук С.П. підтримав апеляційну скаргу та просив допитати свідків, зазначених у протоколі. У судове засідання 31.03.2021 року ОСОБА_1 , його адвокат Герасимчук С. П. та свідки не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги (з доповненнями), вважаю, що апеляційна скарга (з доповненнями) підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.
Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами : 
-протоколом про адміністративне правопорушенням серії ДПР18 № 031297 від 06 грудня 2020 року, згідно якого 06 грудня 2020 року об 11 год. 15 хв. по вул. Юності в м. Вінниця Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070-20, д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому Законом порядку водій відмовився у лікаря-нарколога по вул. Пирогова, 109в, м. Вінниця. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України /а. с. 2/.;
-висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 грудня 2020 року № 3811, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду /а. с. 3/;
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 06 грудня 2020 року, згідно яких вони були свідками того, шо ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння у їх присутності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився /а. с. 4/;
-рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Рудченко С. від 06 грудня 2020 року, згідно якого під час несення служби 06 грудня 2020 року у складі екіпажу «Юнкер-103» спільно з лейтинантом поліції ОСОБА_4 об 11 год. 15 хв. в м. Вінниця по просп. Юності, 86 за порушення ПДР України було зупинено ТЗ ВАЗ-210700-20, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкуванням у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на промені світла, блідність обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, а саме водій зачинив двері транспортного засобу та пішов у невідомому напрямку /а. с. 5/;
-копією письмової заяви ОСОБА_1 від 06 грудня 2020 року адресованої головному лікарю КП ВОНД «Соціотерапія» Слободянюку П. М., згідно якої він відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння /а. с. 6/;
-відеозаписом з нагрудної камери /а. с. 28/.
За змістом частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою.
Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , відсутності відомостей про повідомлення його належним чином про дату, час і місце розгляду справи, відтак, ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 031297 від 06 грудня 2020 року, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що зазначений протокол про адмініправопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП буде надіслано до Літинського районного суду Вінницької області /а. с. 2/.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження(ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Судом першої інстанції вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи /а. с. 12/ за адресою зазначеною ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.
Також місцевим судом надсилалась судова–повістка в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення учасникам справи /а. с. 10, 18/.
Окрім цього, зі справи слідує, що інтереси ОСОБА_5 в суді першої інстанції представляв адвокат Сільченко О. В., який 30 грудня 2020 року подавав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, /а. с. 14/, 12 січня 2021 року подав повторно клопотання про відкладення розгляду справи /а. с. 21/.
У справі міститься також розписка адвоката Сільченка О. В. від 04 січня 2021 року про те, що він повістку про виклик до суду на 09:00 год. 27 січня 2021 року отримав /а. с. 26/.
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 на те, що 15 січня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від захисника Сільченка О. В. суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки доказів на підтвердження цих обставин суду першої інстанції надано не було. 
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
З огляду наведене, вважати, що судом першої інстанції були порушені права  ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції немає.
Посилання в апеляційній скарзі (з доповненнями) на те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично та до уваги не приймає, адже про зазначені обставини ОСОБА_1 не повідомляв під час його направлення на огляд до медичного закладу, а також при наданні пояснень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом та не зазначав про те, що автомобілем він не керував.
При цьому, суд також звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті постанови від 24 червня 1988 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначив, що за правилами статті 288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення. Інші дії адміністративних органів (наприклад, пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння) оскаржуються у встановленому для цього порядку.
Однак, ОСОБА_1 не оскаржувалися дії працівників поліції щодо відсторонення від керування транспортним засобом (стаття 267 КУпАП, частина перша, друга статті 286 КАС України).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Інші наведені в апеляційній скарзі (з доповненнями) аргументи не спростовують правильний висновок суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини.
Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та подані до неї доповнення адвокатом Герасимчуком Сергієм Петровичем, залишити без задоволення.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 27 січня 2021 року у даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Л. О. Голота