Головуючий І інстанції: В.О. Павлічек

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 р. 	Справа № 480/3416/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 02.09.20 по справі № 480/3416/20
за позовом              ОСОБА_1  
до             Управління Держпраці у Сумській області                    
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до  Управління Держпраці у Сумській області,  в якому просив суд: 
- скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 259 ДФС-ФС від 14.11.2018, відповідно до якої вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111 690,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови Управління Держпраці.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1  до  Управління Держпраці у Сумській області  про скасування постанови повернуто позивачеві.
Роз`яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з вказаним позовом, у зв`язку з чим постановив ухвалу про повернення позовної заяви, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до  ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву дійшов висновку про невиконання позивачем у визначений судом строк в повному обсязі вимог ухвали суду від 09.06.2020 про залишення позовної заяви без руху.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 під час звернення до суду разом з позовною заявою було подано заяву про поновлення строку звернення до суду, мотивовану тим, що оскаржувану постанову було прийнято на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України. При цьому Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12.12.2019 № 378-ІХ (набув чинності 02.02.2020), зокрема, внесено зміни до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України - абзац другий замінено двома новими абзацами, відповідно до яких було зменшено розмір штрафу за порушення законодавства про працю. А відтак, на думку позивача, граничний строк для оскарження постанови Управління Держпраці у Сумській області 259 ДФС-ФС від 14.11.2018, у порядку застосування судом частини першої статті 58 Конституції України, як норми прямої дії та Закону України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12.12.2019 № 378-ІХ, спливає 02.08.2020.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки, зокрема, дослідивши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. В даній ухвалі судом було зазначено, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з інших підстав ніж ті, які було зазначено в заяві, поданій разом з позовною заявою та доказів поважності причин пропуску такого строку. 
На виконання зазначеної ухвали, представником позивача було надано суду заяву про поновлення строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що оскаржувану постанову було прийнято на підставі абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України. При цьому Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12.12.2019 № 378-ІХ (набув чинності 02.02.2020), зокрема, внесено зміни до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України - абзац другий замінено двома новими абзацами, відповідно до яких було зменшено розмір штрафу за порушення законодавства про працю. На думку представника позивача, до 02.02.2020 були відсутні законні підстави для звернення до суду з вищевказаним позовом, адже предмет позову пов`язаний з відповідальністю ОСОБА_1 за порушення вимог трудового законодавства, яка починаючи з 02.02.2020 на підставі змін до закону була пом`якшена, а тому позивач па підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України має право звернутися за захистом своїх прав до суду. Таким чином, підставою для поновлення звернення до адміністративного суду є застосування судом положень ч. 1 ст. 58 Конституції України, оскільки Закон України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12.12.2019 № 378-ІХ (набув чинності 02.02.2020), перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із строком в межах якого ОСОБА_1 міг би звернутися до суду за захистом своїх прав щодо скасування спірної постанови відповідача про накладення штрафу. А відтак, з набранням змін до закону, а саме з 02.02.2020 позивач дізнався про порушення своїх прав, адже відповідачем самостійно не прийнято рішення щодо пом`якшення відповідальності ОСОБА_1 за порушення трудового законодавства, на підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року в задоволені заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою було відмовлено, оскільки представник позивача, в заяві про поновлення пропуску звернення до суду, яка була подана до суду на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 09.06.2020 року, посилався на ті ж самі підстави щодо поновлення строку, що і в заяві про поновлення пропуску звернення до суду, яка була подана разом з позовною заявою. А відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду із даною позовною заявою.
06.08.2020 року до суду першої інстанції представником позивача було повторно подано заяву про поновлення строку звернення до суду з даною позовної заявою. Заява обґрунтовується тим, що адвокат Калінін Сергій Костянтинович, в інтересах ОСОБА_1 , в липні 2020 звернуся до Управління Держпраці у Сумській області із заявою щодо скасування постанови Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 259 ДФС-ФС від 14.11.2018. Листом від 14.07.2020 № К-461/17-08/2020/657, який надійшов 31.07.2020 року на електронну адресу адвоката Калініна С.К., Управління Держпраці у Сумській області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_1 , з огляду на те, що Управління не наділене повноваженнями щодо скасування постанов про накладення штрафу. На думку представника позивача, оскільки адвокат Калінін С.К. дізнався про відмову Управлінням Держпраці у Сумській області, в досудовому порядку, скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 259 ДФС-ФС від 14.11.2018 саме 31.07.2020, то граничний строк для подачі позову спливає через 6 місяців, а відтак строк на оскарження до суду пропущений з поважних причин.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Таким чином, для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).
Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).
Як встановлено колегією суддів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом, представник позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду, зазначив, що в липні 2020 звернуся до Управління Держпраці у Сумській області із заявою про скасування постанови Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 259 ДФС-ФС від 14.11.2018 та листом, який надійшов 31.07.2020 року на його електронну адресу, Управлінням Держпраці у Сумській області було відмовлено з задоволенні даної заяви. Тобто про відмову Управлінням Держпраці у Сумській області, в досудовому порядку, скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 259 ДФС-ФС від 14.11.2018 він дізнався 31.07.2020, а відтак, на думку представника позивача, строк на оскарження до суду пропущений з поважних причин.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що до суду позивач звернувся з даною позовною заявою 01.06.2020 року, при цьому із заявою про скасування постанови до Управління Держпраці у Сумській області позивач звернувся в липні 2020 року, тобто вже після подання позовної заяви до суду. При цьому доказів неможливості подання заяви  до Управління Держпраці у Сумській області про скасування постанови та позовної заяви щодо оскарження постанови Управління Держпраці у Сумській області до суду до 01.06.2020 року, суду надано не було. А відтак, подання заяви до Управління Держпраці у Сумській області у липні місяці не є належним доказом поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.
Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що доводи викладені представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою є безпідставними. 
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, при цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано. Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" №540- ІХ від 30 березня 2020р., ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 09.06.2020 року, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу було встановлено п`ятиденний строк з дня завершення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України. 
17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)", п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" №540- ІХ від 30 березня 2020р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. 
Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
06.08.2020 року завершився 20-денний строк протягом якого позивач мав право подати до суду заяву про продовження процесуальних строків на усунення недоліків позовної заяви.
Проте заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, позивачем подано не було.
Враховуючи, що позивач звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку, належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, а також заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, суду не надав, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про визнання неповажними вказаних в заяві про поновлення строку підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду та повернення позовної заяви позивачу. 
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. 
Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 по справі № 480/3416/20  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко