ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/843/19  Номер провадження 22-з/814/57/21	 Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді : Одринської Т.В.
суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.
за участю секретаря судових засідань – Філоненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Грень Ігора Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в спільному майні та відшкодування завданої матеріальної шкоди та за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
на рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2019 року – скасовано в частині відмови в припиненні права власності на 1/3 частину квартири та судових витрат. Ухвалено в цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в спільному майні та відшкодування завданої матеріальної шкоди – задоволено частково.
Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_3 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язано виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію у розмірі 286 200 грн., внесені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на депозитний рахунок Київського районного суду м. Полтави.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2019 року залишено без змін.
16.03.2021 представник ОСОБА_1 – адвокат Грень Ігор Іванович подав заяву про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у даній справі. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 – 2580 грн судового збору, на користь ОСОБА_3 – 2580 грн судового збору. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , солідарно 10266,97 грн витрат за проведення експертиз.
Дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню виходячи за наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно вимог ст. 144 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в спільному майні та відшкодування завданої матеріальної шкоди, ОСОБА_2 , було сплачено судовий збір у розмірі 1120 грн. + 446 грн. 96 коп. та 384,20 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, ОСОБА_3 сплачено судового збору у розмірі 1120 грн. + 1855 грн 44 коп. (т.1 а.с. 1, а.с. 93-100). За подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі - 2349 грн. та ОСОБА_3 - 4462,50 грн. (т.3 а.с. 28-33).
При подачі зустрічного позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (т.1 а.с. 110). ОСОБА_1 за проведення в суді першої інстанції судово оціночно - будівельної та будівельно-технічної експертизи сплачено 4 710 грн (т. 1 а.с. 191) та за проведення повторної судової оціночної – будівельної експертизи в суді апеляційної інстанції сплачено 5556,96 грн (т.3 а.с.209 зворот).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в спільному майні, а також часткове задоволення їхньої апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , слід стягнути понесені останніми судові витрати за подачу позовної заяви (1120 грн. + 1120 грн.) та апеляційної скарги (1680 грн.+1680 грн.) по 2800 грн. на кожного.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати за подачу зустрічної позовної заяви відшкодуванню не підлягають, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено. Витрати понесені ОСОБА_1 за проведення судової будівельно-технічної експертизи в суді першої інстанції в розмірі 4710 грн., також не підлягають відшкодуванню, оскільки при ухваленні судового рішення, судом апеляційної інстанції висновок експерта № 579/580 від 18.07.2019 не був врахований.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 за проведення судової оціночної – будівельної експертизи, яка прийнята до уваги при вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, у розмір 5556,96 грн., слід стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 2778,48 грн.
Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу частину судових витрат сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Вбачається, що судові витрати, які підлягають компенсації сторонам, фактично співпадають, тому на підставі ч.10 ст. 141 ЦПК України колегія суддів проводить їх взаємозарахування, у зв`язку з чим, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній понесені судові витрати.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті.
За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`зані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 – адвокат Грень І.І. в ході розгляду справи подавав клопотання про перерозподіл судових витрат, в якому просив віднести до судових витрат, суми, що були ним витрачені на проїзд, надавши копії проїздних документів. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників несуть сторони, тому стягненню не підлягають. До заяви про ухвалення додаткового рішення, клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 – адвокат Грень І.І. не подано, які і не подано детального опису робіт та інших документів визначених законом. Підстав для вирішення питання стягнення таких витрат відсутні.
В свою чергу, представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – адвокат Зогаль О.М. до закінчення судових дебатів подав клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивачів витрати понесені на правничу допомогу у справі № 552/843/19 на загальну суму 41 600 грн.
Вирішуючи вказане клопотання, колегія суддів виходить в наступного.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені  в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано акт від 03.03.2021 року, про надання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 послуг відповідно Договору від 26.04.2019 р. Згідно якого, загальна вартість правничої допомоги за період 10.12.2019-04.03.2021р. складає 25000 грн. До клопотання долучено копії квитанцію до прибуткового касового ордера № 8 від 20.01.2020 року про прийняття від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суми 10000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера № 12 від 30.06.2020 р. про прийняття від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суми 8000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера № 3 від 16.02.2021 грн. про прийняття від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суми 7000 грн (т. 4 а.с. 48).
На підтвердження витрат понесених ОСОБА_2 в суді першої інстанції адвокатом надано акт прийому – передачі від 05.11.2019 року (т.2 а.с. 159), згідно якого загальна вартість професійної правничої допомоги, станом на 05.11.2019 року, складає 16600 грн. Доказів прийняття вказаних коштів адвокатом, матеріали справи не містять. 
Колегія суддів звертає увагу, що розрахунок витрат на правничу допомогу адвокатом здійснено відповідно до Договору від 26.04.2019 р. В свою чергу, матеріали справи не містять вказаного договору від 26.04.2019 р. В т.1 а.с. 173 наявна копія договору від 12.02.2019 року про надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Олександр Зогаль» Захарченку П.О., ОСОБА_3 у даній справі, проте розрахунку за вказаним договором до суду не надано.
Крім того, з наданих матеріалів неможливо встановити розмір витрат понесених окремо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на правничу допомогу, у зв`язку з чим, не є можливим визначити суму, яка підлягає стягненню на кожного з них, а стягнення витрат на правничу допомогу в солідарному порядку законом не передбачено.
Колегія суддів вважає, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у сумі 416000 грн. належними доказами не підтверджені. Про недоведеність таких вимог, також, заявлено представником ОСОБА_1 - адвокатом Грень І.І. в заяві яка розглядається. 
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – адвоката Зогаля О.М. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, немає.
Керуючись ст. ст. 141, 270, 367, 368, 382 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання представника  ОСОБА_1 – адвоката Грень Ігора Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 до  ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в спільному майні та відшкодування завданої матеріальної шкоди та за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі - 2800 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі - 2800 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2778,48 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2778,48 грн.
Звільнити сторони від обов`язку сплачувати одна одній понесені судові витрати.
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Захарченка Павла Олександровича, ОСОБА_3 – адвоката Зогаль Олександра Миколайовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
       Повний текс постанови складено 19.03.2021р.
Головуючий суддя                  Т.В. Одринська 
Судді                          О.О. Панченко
                                                                                В.П. Пікуль