ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року
м. Харків
справа №616/941/19
провадження №22-ц/818/1112/21
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 20 жовтня 2020 року у складі судді Смирнова В.А. ,-

в с т а н о в и в :

15 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на підставі рішення Великобурлуцького райсуду Харківської області від 03.08.2007 року у справі № 2-231/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 20 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що окрім аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , він сплачує аліменти також на утримання дочки ОСОБА_5 , надає матеріальну допомогу своєму непрацездатному батькові інваліду, також сплачує кредит, який було отримано на спільні потреби сім`ї під час сумісного проживання з відповідачкою. З огляду на ці обставини вважає, що розмір аліментів, які отримує відповідач на доньок, має бути справедливим та враховувати його матеріальний стан.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зміни майнового стану, погіршення здоров`я після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів.
Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8). 
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 виданого 23 червня 2007 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано ( а.с. 6).
Заочним рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03 серпня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 49-50).
Також, сторони є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 7).
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 149-150).
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, який був встановлений рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03 серпня 2007 року у справі № 2-231/2007 за позовом ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач зазначив, що він є військовослужбовцем та учасником бойових дій, з 2017 року у нього погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він потребує постійного лікування та оздоровлення (а.с. 9,10, 16-17), має батька похилого віку, який є інвалідом, довічно (а.с. 20-23) та, окрім аліментів на дочку ОСОБА_3 , сплачує аліменти й на дочку ОСОБА_5 . 
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст.141  СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).
Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що позивач, починаючи з 2017 року хворіє, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., І ст., ризик помірний. Сечокислий діатез. Хронічний простатит, стадія неповної ремісії» (а.с. 16). Стан: після гіпертонічного кризу (а.с. 17). Має батька похилого віку, який є інвалідом довічно (а.с. 19-22). 
За рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.11.2019 (а.с.149-150) з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на другу дитину ОСОБА_5 , 2009 року народження в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.
Зазначені обставини свідчать про зміну сімейного та матеріального стану позивача, тому колегія суддів, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшла до висновку про необхідність зменшити розмір стягнутих з   ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/5 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -- 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 20 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Мілове, Великобурлуцького району, Харківської області, на підставі рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03 серпня 2007 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/5 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова