Справа № 991/444/21
Провадження1-кс/991/463/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ,
представника особи, у володінні якої можуть знаходитися речі та документи, ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИЛА

Клопотання було заявлене у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 28 серпня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 209 Кримінального кодексу України (КК України).

25 січня 2021 року адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_4 звернулися із клопотанням про доступ до речей і документів до Вищого антикорупційного суду у зазначеному провадженні.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні 

Адвокати зазначали, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 28 серпня 2013 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 209 Кримінального кодексу України (КК України).

Кримінальне провадження здійснюється щодо обставин заволодіння коштами АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на суму 301 600 00 грн, що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений на той період законодавством України неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України, внаслідок чого державі в особі зазначеного банку заподіяно матеріальні збитки на вказану суму.

За версією слідства, колишній народний депутат України та член Комітету Верховної Ради України з питань банківської діяльності ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із партнером адвокатського об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі за текстом – АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ОСОБА_8 , а також тимчасовим адміністратором ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі за текстом, Банк) ОСОБА_9 , шляхом використання підроблених документів про нібито надання АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » банку юридичних послуг по стягненню на користь банку заборгованості з позичальників, у період з листопада по грудень 2009 року шляхом здійснення безпідставної оплати банком вказаних неіснуючих послуг на рахунки АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заволоділи грошовими коштами у розмірі 301,6 млн грн (що станом на момент вчинення злочину еквівалентно 37,75 млн доларів США). При цьому, договір про надання правової допомоги АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та банком від 01.07.2009 реально не укладався, послуги із стягнення заборгованості із позичальників банку АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фактично не надавались.

Так, згідно обставин кримінального провадження,  ОСОБА_4  наприкінці липня 2009 року від працівників банку стало відомо про господарський процес у справі № 44/149-б про банкрутство ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та досягнуті домовленості між керівництвом АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо задоволення вимог банку по наданим товариству кредитних договорах шляхом підписання мирової угоди про передачу у власність АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » земельної ділянки кадастровий номер 8 000 000 000:78:139:0055, площею 1135298 кв.м., розташованою за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Озерна.

У подальшому, усвідомлюючи, що він має вплив на прийняття рішень тимчасовим адміністратором ОСОБА_9 , ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на обернення на свою користь чужого майна в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб шляхом організації вчинення тимчасовим адміністратором АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_9 з використанням його службового становища заволодіння коштами банку.

Для цього ОСОБА_4 розробив злочинний план, який полягав у створенні таких умов, за яких ОСОБА_9 , діючи під його психологічним тиском, мав укласти договір від імені банку з одним із адвокатських об`єднань фіктивний договір про надання юридичних послуг щодо передачі банку заставленого майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а потім на підставі нього і підроблених звітних документів, перерахувати гроші за нібито надані послуги із стягнення заборгованості з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При цьому самі послуги контрагентом фактично не будуть надаватись, а майно перейде до банку у раніше обумовлений спосіб – за результатами укладання мирової угоди.

Для реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_4 вирішив залучити до вчинення злочину свою довірену особу – керуючого партнера адвокатського об`єднання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_9 під впливом погроз ОСОБА_4 погодився стати співучасником цього злочину та після отримання у кінці жовтня 2009 року звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки склав та підписав всі необхідні документи між АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для заволодіння коштами у розмірі 8% від суми вартості земельної ділянки під виглядом перерахування банком коштів у якості гонорару АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за нібито надані послуги правової допомоги.

При цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , які діяли спільно та узгоджено на виконання єдиного злочинного плану, усвідомлюючи, що у штаті центрального офісу АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » понад 50 кваліфікованих юристів, знали про те, що АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є забезпеченим кредитором, вимоги якого згідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про іпотеку» задовольняються у першочерговому порядку, а також те, що кінцевим результатом розгляду провадження у справі № 44/149-б буде її припинення внаслідок підписання мирової угоди згідно вже досягнутими домовленостями у червні-липні 2009 року між керівництвом АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

06.11.2009 ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 44/149-б затверджено угоду про примирення від 05.11.2009 між АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », домовленість про укладення якої досягнуто керівництвом банку і товариства ще в червні-липня 2009 року. 

На підставі вказаного рішення суду заборгованість позичальників перед АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » була погашена шляхом взяття на баланс заставленого майна, а саме земельної ділянки площею 1135298 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , за зазначеним договором іпотеки, оціночною вартістю 3 770 000 000 гривень.

У подальшому, відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.07.2009 року, АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » отримали гонорар, що становить 8 відсотків від оціночної вартості прийнятої на баланс земельної ділянки, що складає 301 600 000 грн.

Крім цього, за версією слідства, службові особи АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та службовими особами АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 , та іншими, маючи умисел заволодіння коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, що перебувало легалізації (відмиванні) доходів, у період часу з 24.11.2009 по 16.12.2009 вчинили перерахування з рахунку банку на розрахунковий рахунок АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » державні кошти у розмірі 301,6 млн. грн., з яких кошти в сумі 256,36 млн грн службовими особами АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були перераховані на інші банківські рахунки, зняті та передані кошти в сумі 256,36 грн службовими особами АО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були перераховані та інші банківські рахунки, зняті та передані ОСОБА_11 . 

Обґрунтування клопотання

Сторона захисту стверджує, що відповідно до матеріалів кримінального правопорушення № 12013000000000507 (том № 13, а.с. 164-168) органом досудового розслідування під час проведення досудового слідства у ІНФОРМАЦІЯ_4 були отримані копії постанов Правління ІНФОРМАЦІЯ_4 № 318 від 10.10.2008 року, № 368 від 11.11.2008 року, № 478/БТ від 30.12.2008 року та № 262 від 30.04.2009 року, якими було заборонено тимчасовим адміністраторам банків погашати кредити шляхом отримання у власність банків земель боржників, проте вказані документи відсутні у матеріалах вказаного кримінального провадження, хоча вони мають суттєве значення для встановлення істини у вказаному провадженні. 

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_4 сторона захисту до ІНФОРМАЦІЯ_4 направляла відповідні адвокатські запити з метою отримання вказаних вище постанов Правління ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте вказані запити було частково задоволено, зокрема було отримано рішення про надання лише постанови Правління ІНФОРМАЦІЯ_4 № 262 від 30.04.2009 року. В наданні інших документів адвокату було відмовлено.

З огляду на зазначене, з метою збирання інформації та документів, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, або навіть виключають кримінальну відповідальність, сторона захисту просить надати доступ до документів, що знаходяться в володінні (розпорядженні) ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:
-належним чином засвідченої копії постанови Правління ІНФОРМАЦІЯ_4 № 318 від 10.10.2008 року;
-належним чином засвідченої копії постанови Правління ІНФОРМАЦІЯ_4 № 368 від 11.11.2008 року;
-належним чином засвідченої копії постанови Правління ІНФОРМАЦІЯ_4 № 478/БТ від 30.12.2008 року.

Володільцем вказаної інформації сторона захисту зазначає ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Іншими способами, в тому числі, шляхом направлення адвокатських запитів, отримати вищевказану інформацію неможливо, оскільки такі відомості належать до охоронюваної законом таємниці.

Доводи сторін 

Захисник ОСОБА_3 попросив задовольнити клопотання в повному обсязі. Він також надав додаткові пояснення щодо обставин можливого вчинення злочину, зазначивши, що ці постанови забороняли тимчасовим адміністраторам банків погашати кредити шляхом отримання у власність банків земель боржників, а ці обставини мають суттєве значення для встановлення істини у вказаному провадженні.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 зазначив, що якщо клопотання відповідає вимогам статті 160 КПК України, то Національний банк України готовий надати доступ до речей і документів, визначених в ухвалі.

Мотивація суду

Дослідивши доводи, викладені заявниками в клопотанні, перевіривши додані до клопотання витяг з ЄРДР, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, дійшла до такого.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення є тимчасовий доступ до речей і документів (стаття 131 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. (стаття 159 КПК України)

Відповідно до статті 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємною визнається інформація, яка містить, зокрема, банківську таємницю.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 162 КПК України, банківська таємниця є охоронюваною законом таємницею. Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. 

Оскільки наявна в запитуваних документах інформація може бути банківською таємницею, вона може бути розкритою виключно за рішенням суду, що унеможливлює її здобуття стороною захисту в інший спосіб.

Слідча суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (частина 6 статті 163 КПК України). 

У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. (ч. 2 ст. 160 КПК України)

В клопотанні про надання тимчасового доступу перелічуються документи доступ до яких необхідно надати та вказується загальна фраза «для належного з`ясування всіх обставин справи». В судовому засіданні сторона захисту не довела наявність достатніх підстав вважати, що документи до яких планується отримати тимчасовий доступ самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Неможливо встановити, яке значення мають ці речі і документи та що сторона захисту має намір з ними робити. На думку, слідчої судді, сторона захисту, всупереч положенням пунктів 5, 6 частини 2 статті 160 КПК України, не обґрунтувала для чого їй потрібно отримати тимчасовий доступ, що для чого будуть використовуватись отримані документи чи їхні копії у контексті кримінального провадження, а також які докази планує сторона захисту отримати з їхньою допомогою.

Тому, дослідивши клопотання та додані матеріали, заслухавши доводи заявника клопотання, слідча суддя дійшла висновку про відсутність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ.

Тому, керуючись статтями 27, 131, 159, 160, 162, 163 КПК України, слідча суддя 

ПОСТАНОВИЛА

В задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, – відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідча суддя   	ОСОБА_1