Справа № 127/8111/20
Провадження № 22-ц/801/309/2021
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Якименко М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року	Справа № 127/8111/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача: Якименко М.М.,
суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Ліннік Я.С.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року, ухвалене суддею рішення Вінницького міського суду Вінницької області Федчишеним С.А.,
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2020 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерств юстиції (м. Хмельницький) Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. про визнання права власності на частку померлого у спільній частковій власності на квартиру. 
Позовна заява мотивована тим, що 30.03.1995 на підставі рішення виконкому ВМР видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на житло видане: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 по 1 /5 частки кожному.
Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , після її смерті на підставі її заяви та заяв інших спадкоємців про прийняття спадщини відкрито спадкову справу №26/2018. Однак приватним нотаріусом було призупинено нотаріальні дії, зв`язку з відсутністю оригінала свідоцтва про право власності на вищевказане житло.
ОСОБА_2 зазначає, що архівний відділ ВМР та КП «ВМБТІ» відмовило у видачі дублікату свідоцтва про право власності, в зв`язку з чим позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини. 
Пославшись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1 /4 від частки померлої ОСОБА_5 , якій належало 1/ 5 частини спадкового майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/10 частки квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Вирішено питання про судові витрати.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом не враховано ту обставину, що позивач не є спадкоємцем, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, при цьому  ОСОБА_2 не подала заяву у встановлений строк для прийняття спадщини. Позивачем помилково залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в якості відповідачів, оскільки вони заявами відмовились від спадщини. Також судом неправильно визначено частку померлої, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності співвласникам на праві сумісної власності, належить не по 1/5 частки кожному, а 1/5 частки на всіх.
Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.
Від приватного нотаріуса Лукашенка В.Б. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.
Інші учасники в судове засіданням не з`явились з невідомих суду причин.
Від представника позивача адвоката Красіловського В.О. надійшла заява про відкладення судового засідання, в зв`язку з фізичною неможливістю в нього прибути. В підтвердження чого він надав ксерокопії документів. Зі змісту поданих документів випливає, що він дійсно перебував на лікарняному в амбулаторному режимі з 01.02.2021 по 10.02.2021., а в умовах стаціонару з 11.02.21 по 12.02.2021. Доказів, які б підтверджували неможливість приймати участь в розгляді справи на час подання такої заяви, матеріали справи не містять. Відтак неявка адвоката в судове засідання визнана судом неповажною.         Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних  підстав. 
За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів № 170 від 30.03.1995 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , згідно якого дана квартира належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності по 1 /5 частки кожному (а.с. 13).
Позивач змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », як слідує із копії свідоцтва про одруження (а.с. 9).
                ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 10).
ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про те, вона приймає спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 . 
ОСОБА_4 15.03.2018 подано нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_2 ..
Також із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся ОСОБА_3 та в передбачений ЦК України строк відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . 
Приватним нотаріусом Лукашенко В.Б. спадкові права позивачу не оформлювались, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. 
            КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» №825 від 21.11.2019 на запит адвоката Красіловського В.О. повідомлено про відсутність інформації у підприємства про оформлення дубліката свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , а також роз`яснено порядок видачі такого дубліката у відповідності до вимог Порядку видачі дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно (а.с. 15).
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, де у видачі свідоцтва їй було відмовлено, в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, а тому, як зробив висновок суд, ОСОБА_2 має право на часткове задоволення позову у відповідності до ст.392 ЦК України.
Вінницький апеляційний суд з такими висновками суду погодитись не може, з огляду на наступне.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вінницьким апеляційним судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло 1/5 частина квартири, яка є об`єктом спадкового майна, належить позивачу ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та відповідачам ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . 
Висновки суду, що дана квартира належить вказаним особам по 1\5 кожному є надуманими та такими, що не відповідають матеріалам справи, зокрема змісту правовстановлюючого документу. 
Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, надав для огляду оригінал свідоцтва про право власності на житло, зміст якого збігається з тим, що був наданий позивачем в суді першої інстанції. З оригіналу вбачається, що право власності на 1/5 квартири за вказаними особами було зареєстровано в установленому Законом порядку 21.04.1995 року та внесено в реєстр за №2512/20147. 
Також в судовому засіданні для огляду було надано Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (спадкове майно), який був виготовлений КП «ВМБТІ» 15.03.2017 на замовлення ОСОБА_5 . З технічного паспорту вбачається, що іншими співвласниками кв. АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 17/50, ОСОБА_10 4/50, ОСОБА_11 1/25, ОСОБА_12 2/25, ОСОБА_13 13/50.
Отже, суд першої інстанції, розглядаючи спір, не з`ясував питання кола співвласників нерухомого майна, адже сторони у справі єдиними не являються. 
Дана обставина є важливою та такою, що потребує з`ясуванню, адже впливає на правильне вирішення справи.
З викладеного виливає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та фактично вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не приймали участі у справі.
Так, визнаючи за позивачам право власності на частину спадкового майна, суд свій висновок мотивував тим, що ОСОБА_2 спадщину фактично прийняла, звернувшись в установлений Законом строк з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак у оформленні права на спадщину нотаріусом їй було відмолено. 
Такий висновок суду є помилковим, надуманим та таким, що суперечить матеріалам спадкової справи №26/2018, які були надані нотаріусом на запит Вінницького міського суду Вінницької області.
Так з матеріалів спадкової справи, яка була розпочата 15.03.2018, вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадини до нотаріуса не зверталась. З відповідними заявами звертались відповідачі- ОСОБА_4 , який відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який також відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1 . Відмови в оформленні права на спадщину позивач ОСОБА_2 не отримувала, а отже звернення до суду з даним позовом є передчасним.
Також, задовольняючи частково позов, суд виходив із того, що оригінал правовстановлюючого документа втрачено, що є підставою для задоволення позову в порядку ст.392 ЦК України.
Такий висновок суду зроблений на припущеннях, адже матеріали справи не містять доказів на підтвердження цієї обставини.
Так, я вже було зазначено, Вінницьким апеляційним судом оглядався оригінал правовстановлюючого документа, який знаходиться у відповідача ОСОБА_1 , тобто оригінал свідоцтва на право власності на частину майна не втрачено.
Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув її у відсутність відповідача ОСОБА_1 , який належним чином не був повідомлений про час розгляду справи.
Приймаючи до уваги цю обставину, суд апеляційної інстанції в силу ч.3 с.367 ЦПК України приймає до уваги докази, які були надані скаржником до апеляційної скарги, а саме оригінал правовстановлюючого документа та технічний паспорт на нерухоме майно, які були оглянуті в судовому засіданні за клопотанням скаржника, і які не були надані в суд першої інстанції з причин, які від нього не залежали. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи є вагомими та такими, що впливають на правильність прийнятого судом рішення та спростовують висновки суду а тому приймаються до уваги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають її фактичним обставинам, порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про відмову у позові в повному обсязі.
Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
       У відповідності до ст. 141 ЦПК України  з позивача на користь  ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені нею по оплаті судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою в розмірі 1261,20 гривень. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року скасувати та постановити нове рішення.
В задоволенні позову  ОСОБА_14 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерств юстиції (м. Хмельницький) Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича про визнання права власності на частку померлого у спільній частковій власності на квартиру - відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_14 на користь  ОСОБА_1 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 1261,20 гривень. 
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.    

Головуючий                                                                 М.М. Якименко

Судді                                                                          О.В. Ковальчук

                                                                               Т.Б. Сало