Ухвала
 
12 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 592/8365/19
 
провадження № 61-599ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року та  постанову Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року у справі за  позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ОВІ», акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом та з урахуванням уточнень своїх позовних вимог просила стягнути на свою користь, як законного представника малолітнього потерпілого від дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_3 , а саме: з акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «Страхова компанія «Країна») страхову суму у розмірі 93 840 грн; з товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ОВІ» (далі - ТОВ «АВТО-ОВІ») відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 488 528 грн.; з ТОВ «АВТО-ОВІ» суму матеріальних збитків, витрачених на лікування малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 36 746 грн 44 коп.
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , страхову суму у  розмірі 51 тис. грн. Стягнуто з ТОВ «АВТО-ОВІ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 150 тис. грн. Стягнуто з ТОВ «АВТО-ОВІ» на користь ОСОБА_1 витрати на лікування у розмірі 36 746 грн 44 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з наявності підстав для страхової виплати, а визначаючи її розмір - з того, що неповнолітній ОСОБА_3 у результаті вказаної ДТП визнаний дитиною-інвалідом до 18 років без визначення групи інвалідності. Крім того, суди попередніх інстанцій зазначали щодо доведеності факту заподіяння малолітньому ОСОБА_3 моральної шкоди та понесення витрат на лікування. Також, суди врахували вимоги розумності і справедливості, виходили зі ступеня вини водія, який скоїв злочин внаслідок порушення Правил дорожнього руху, а також тяжкості отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.
 
22 січня 2021 року АТ «Страхова компанія «Країна» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Країна».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки за її подання заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законом. 
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України                    від 08 липня 2011 року «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у  редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у 2019 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2019 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.
 
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування майнової шкоди), яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, таким чином сума становить 93 840грн*1%*200%=1 876 грн 40 коп.
 
Заявником сплачено судовий збір за подання даної касаційної скарги у розмірі 1 536 грн.
 
Ураховуючи характер спору заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 340 грн 80 коп.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Отже, касаційна скарга АТ «Страхова компанія «Країна» не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки заявник у касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, як підставу касаційного оскарження зазначає ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року у справі № 274/1676/15-ц, яку порівнює з постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 640/20642/15-ц, що не відповідає вимогам частини другої статті 389 ЦПК України, та унеможливлює розгляд питання про відкриття касаційного провадження.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею           392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року та  постанову Сумського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали.  
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.    
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян