ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 р.	Справа № 480/5532/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Шпакова А.О.
представника відповідача Литвиненко А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 06.03.20 року по справі № 480/5532/19
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Головного управління Національної поліції в Сумській області                
          про визнання протиправними та скасування пункту наказу та наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу № 2135 від 25.11.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» про застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції СУШІ в Сумській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 450 о/с «По особовому складу» від 28.11.2019 Головного управлінні Національної поліції в Сумській області щодо звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції Головного управлінні Національної поліції в Сумській області з 28 листопада 2019 року;
- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції Головного управлінні Національної поліції в Сумській області та стягнути на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.11.2019 по час винесення судом рішення по справі.
В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що підставою для винесення оскаржуваних наказів став рапорт ЄО ГУНП від 12.11.2019 № 1059, яким вказано, що в ході досудового розслідування зафіксовано обставини, що свідчать про обізнаність та сприяння окремими поліцейським Сумського районного відділу поліції, зокрема ОСОБА_1 злочинній діяльності підозрюваних по кримінальному провадженню №12019200440000896. Висновком службового розслідування зазначено, що мало місце розголошення не встановленими особами підозрюваному ОСОБА_2 інформації з кримінального провадження, однак не вказано яким чином було встановлено, що інформація надавалася ОСОБА_1 . Висновком, також, передбачено, що службове розслідування містить факти порушення службових обов`язків поліцейськими, що встановлені в тому числі в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 12019200440000896, та є наслідком їх протиправних дій, але яких саме дій у висновку не зазначено.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування пункту наказу та наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що системний, аналіз наведених норм Дисциплінарного статуту свідчить про те, що передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування.
Позивач наголошує, що судом першої інстанції не було досліджено в повній мірі того факту, що у висновку службового розслідування, в частині, яка стосується ОСОБА_1 не було взято до уваги пояснень апелянта та його представника, щодо дисциплінарного проступку, справу було розглянуто однобоко без врахування іншої сторони, був порушений принцип змагальності сторін, будь-яких дій по встановленню складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого було призначено службове розслідування, відповідач не вчиняв.
Позивач зазначає, що в чому саме полягало порушення ОСОБА_1 наведених норм відповідач в ході судового засідання не пояснив і судом не було досліджено вище зазначене. Що стосується службового розслідування, то воно було проведено з грубим порушенням процесуальних норм. Апелянту як особі щодо якої проводилося розслідування не було надано для ознайомлення: та вивчення проведеного розслідування, було в усному порядку повідомлені причини, які зазначені в розслідуванні, оскільки в цей час коли проводилося службове розслідування ОСОБА_1 перебував на лікарняному. Службове розслідування було надано лише після написання письмової заяви та подання її до канцелярії про отримання копій матеріалів службового розслідування. 
Позивач вважає, що службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об`єктивного уточнення причин та умов подій, не з`ясовано наявність вини та причинний зв`язок між діями та наслідками. Крім того, вважаємо, що при проведенні службового розслідування відповідачем було порушено процедуру його проведення, а саме не ознайомлено з матеріалами службового розслідування та висновком, який був складений після проведення службового розслідування. 
Також, позивач зазначає, що судом першої інстанції не досліджено обставину, що висновок службового розслідування не містить, фактів невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, та не вказує на наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку, які б могли стати підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із. служби в поліції.
Позивач вважає, що його звільнення із служби в поліції, яке здійснив відповідач є незаконним та таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки звільненні зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Позивач зазначає, що судом першої інстанції було за основу взято один із фактів ніби-то вчинення дисциплінарного проступку, а саме, те що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо перевірки інформації зареєстрованої в ЄО №6885 та те що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на службовому автомобілі прослідували у власних справах.
Позивач вважає, що судом першої інстанції взагалі не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , а також його представника щодо перевірки інформації зареєстрованої в ЄО №6885, за основу було взято рапорт начальника УОАЗОР ГУНП від 15.11.2019 року згідно якого 22.11.2019 року під час прослуховування архіватора мовленнєвого зв`язку було встановлено що інформація яка була надана в рапорті ОСОБА_1 не відповідає дійсності.
На думку позивача, він під час несення служби діяв в межах своїх повноважень та посадової інструкції, а висновок про вчинення ОСОБА_1 порушень грунтується лише на рапорті начальника УОАЗОР ГУНП від 15.11.2019 року.
Таким чином, на думку позивача, судом першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства не було безпосередньо досліджено докази, архіватор мовленнєвого зв`язку, що свідчить про неповне дослідження судом всіх обставин справи, а сам позивач чітко дотримувався вимоги Інструкції.
Відповідач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначає, що на його думку рішення суду першої інстанції є обгрунтованим з огляду на те, що 18.10.2019 ОСОБА_1 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП старшим сержантом поліції ОСОБА_3 знаходилися на службі у складі чергового наряду ГРПГТ № 1, що підтверджується графіком чергувань. Як вбачається із плану-завдання ГРІШ № 1 в період з 07.30 год. 18.10.2019 По 07.30 год. 19.10.2019 ОСОБА_1 зобов`язаний був здійснювати патрулювання, перебуваючи на території Сумського району. Як встановлено з ЄО № 6885 18.10.2019 о 17.33 год. по спеціальній лінії ”102" до Сумського РВП надійшло повідомлення від аноніма про те, що за адресою: АДРЕСА_1 місцевий лісничий привіз 3 причепи з дровами без документів. На вказане повідомлення працівниками чергової частини УОАЗОР ГУЩІ негайно спрямований наряд ГРПП Сумського РВП-1024.
За результатами відпрацювання вказаної події 18.10.2019 о 19:40 ОСОБА_1 доповів черговому, що прибувши на місце виклику інформація викладена в повідомленні не знайшла свого підтвердження, біля вказаної адреси не було виявлено ані дров, ані трактора, в телефонній розмові заявник (який категорично відмовився надати свої анкетні дані) повідомив, що мабуть трактор поїхав в бік лісу. З приводу документів він повідомив, що це його припущення. Нарядом було пропатрульовано територію, яку вказав в повідомленні анонім, трактору виявлено не було. Виклик подальшої перевірки не потребує. Після чого матеріал про вищевказану подію був списаний позивачем електронним рапортом.          
Як вбачається із рапорту начальника УОАЗОР ГУНП від 15.11.2019, 22.11.2019 під час прослуховування архіватора мовленнєвого зв`язку відділу служби "102" УОАЗОР ГУНП працівниками ГУНП встановлено, що інформація, викладена в електронному рапорті не відповідає дійсності.          
Невідомий громадянин повідомляв інформацію про детальні обставини та наголошував де саме зберігаються дрова, на які відсутні документи. Проте, поліцейські, які перебували в складі ГРПП, зокрема ОСОБА_1 , вказану інформацію не перевірили та не опитали можливих учасників події.
Отже, на думку відповідача, матеріалами справи підтверджується, що під час реагування на повідомлення про правопорушення ОСОБА_1 обмежився лише телефонною розмовою із заявником та обстеженням вулично-шляхової мережі, і після чого списав повідомлення електронним рапортом.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Сумській області на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області.
Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 12.11.2019 № 1108 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" (а.с. 60-61, т. 1) призначено службове розслідування  щодо позивача у зв`язку з тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження від 27.03.2019 №12019200440000896 за ч. 2 ст. 307 КК України встановлено обставини, що свідчать про можливі порушення службової дисципліни допущені окремими поліцейськими Сумського РВП та ряду інших підрозділів. 
На підставі зазначеного наказу посадовими особами ГУНП в Сумській області проведено службове розслідування, результати якого оформлені висновком службового розслідування від 22.11.2019 (а.с. 62-72, т. 1).
Так, висновком службового розслідування від 22.11.2019 встановлено Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження від 27.03.2019 № 12019200440000896 за ч. 2 ст. 307 КК України. В межах кримінального провадження від 27.03.2019 № 12019200440000896 встановлено, що 18.10.2019 в період часу з 18.44 до 21.21 проведено обшук за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 , у ході якого виявлено та вилучено 24 пакунки з порошкоподібною речовиною зовні схожою на психотропну речовину «амфетамін», 5 пакунків з кристалічною речовиною зовні схожою на особливо небезпечну психотропну речовину «Альфа-РVР», 95 пакунків з рослинною речовиною зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», а також пристрій для його вживання шляхом паління. Під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , останній через ОСОБА_5 зв`язався з ОСОБА_1 , з метою здійснення перешкоджання проведенню слідчих дій та вжиттю заходів спрямованих на безпечне виведення з приміщення квартири підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На виконання вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перебуваючи поза службою, приїхав до будинку де мешкав останній та викликав ОСОБА_1 , котрий на той момент обслуговував виклик в с. В.Сироватка, Сумського району, однак після телефонного дзвінка на службовому автомобілі прибув на місце проведення обшуку, де мав зініціювати затримання підозрюваних та їх виведення з квартири. Проте, будучи не допущеним до приміщення квартири, ОСОБА_1 деякий час перебував у подвір`ї будинку після чого поїхав.
Крім того, висновком службового розслідування від 22.11.2019 встановлено, що 18.10.2019 ОСОБА_1 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП старшим сержантом поліції ОСОБА_3 знаходилися на службі у складі наряду ГРПП та о 17.33 здійснювали реагування на анонімне повідомлення, зареєстроване до Сумського РВП під № 6885 про те, що в с. В.Сироватка місцевий лісничий привіз 3 причепи з дровами без документів. Під час реагування на вказане повідомлення поліцейські обмежилися лише телефонною розмовою із заявником, та обстеженням вулично-шляхової мережі, після чого списали повідомлення електронним рапортом. При цьому, у порушення пункт в 4, 6, частини 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 № 111 не встановили свідків або очевидців кримінального правопорушення, прикмети осіб, які підозрюються в його вчиненні, не вжили заходів щодо їх затримання, не забезпечили збір необхідних матеріалів, зокрема опитати лісника та встановити його анкетні дані. Аналогічні вимоги до дій поліцейських патрульної поліції на місці події визначені пунктом 11 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України в д 07.07.2017 № 575. Натомість, фактично не вживши необхідних заходів щодо перевірки інформації зареєстрованої в ЄО № 6885, ОСОБА_1 з власної ініціативи та у особистих справах, спільно з ОСОБА_3 , не повідомивши про це чергову службу Сумського РВП, на службовому автомобілі прослідували за місцем мешкання ОСОБА_8 в м. Суми, де у цей час проводився обшук, щоб дізнатися про обставини викрадення невідомими ОСОБА_2 , чим порушили вимоги пункту 2 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, яким заборонено використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції та у власних цілях.
Наказом ГУНП від 25.11.2019 № 2135 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» до позивача за порушення службової дисципліни, що виразилося у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України, не належне реагування під час несення служби на повідомлення зареєстроване до ЄО Сумського РВП від 18.10.2019 № 6885, самовільне залишення території обслуговування, використання службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції та у власних цілях, що призвело до порушення Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 5 розділу І, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 4, 6, частини 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.20 8 № 111, пункту 11 розділу II Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, пункту 2 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757 застосувати до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с. 81, т. 1).
28.11.2019 наказом ГУНП № 450 о/с відповідно до п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області зі служби в поліції (а.с. 78, т. 1).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані накази прийняті обґрунтовано та є такими, що скасуванню не підлягають.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до статті 19 Закону "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населенно, що інформація надавалася ОСОБА_1 . Висновком, також, передбачено, що службове розслідування містить факти порушення службових обов`язків поліцейськими, що встановлені в тому числі в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 12019200440000896, та є наслідком їх протиправних дій, але яких саме дій у висновку не зазначено.
Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно із ч. 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018  № 111 працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, необхідно:
1) за наявності планшетного пристрою проставити в системі ІПНП відповідні відмітки про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, обставини правопорушення та результати реагування;
2) за наявності на місці події осіб, які потребують медичної допомоги, викликати екстрену медичну допомогу, до прибуття якої вживати невідкладні дії, спрямовані на врятування та збереження життя людини;
3) за наявності на місці події заявника (потерпілого) з`ясувати обставини правопорушення або події;
4) у разі підтвердження ознак учиненого кримінального правопорушення поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та перебувати на місці події до її прибуття;
5) до прибуття СОГ забезпечити охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення, унеможливити доступ на місце події сторонніх осіб. За необхідності місце події огородити спеціальною стрічкою «поліція». Після прибуття СОГ виконувати доручення старшого СОГ;
6) установити особи потерпілих, свідків або очевидців кримінального правопорушення, прикмети осіб, які підозрюються в його вчиненні, та вжити заходів щодо їх затримання. Про прикмети правопорушників, напрямок їх руху (марка, модель транспортного засобу, номерний знак, інші характерні ознаки), об`єкти посягань поінформувати диспетчера (оперативного чергового) для орієнтування інших нарядів поліції;
7) у разі реагування на правопорушення або подію, які не містять ознак злочину, невідкладно забезпечити збір необхідних матеріалів перевірки;
8) якщо заяви та повідомлення про правопорушення або події не потребують додаткової перевірки, за наявності планшетного пристрою поліцейський повинен унести до системи ІПНП відомості про обставини події, ужиті заходи та зазначити, що звернення розглянуто на місці або відомості про подію не підтвердилися;
9) з`ясувати в заявника (потерпілого) абонентський номер телефону та адресу електронної пошти, а також зручний для нього спосіб отримання відповіді про результати розгляду його заяви чи повідомлення.
Відповідно до п. 11 розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.07.2017  № 575, дільничний офіцер поліції (поліцейський патрульної поліції) на місці події:
1) до прибуття СОГ забезпечує охорону місця події, збереження слідів учиненого кримінального правопорушення та в разі необхідності організовує надання невідкладної медичної допомоги потерпілим особам;
2) з`ясовує обставини вчиненого кримінального правопорушення, установлює свідків, очевидців події, прикмети правопорушників, збирає інші відомості, що можуть бути використані як докази;
3) інформує уповноваженого працівника чергової частини органу, підрозділу поліції про обставини вчинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для вжиття невідкладних заходів щодо їх затримання;
4) з прибуттям СОГ негайно інформує слідчого про одержані дані щодо обставин учинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для їх подальшої фіксації шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно із п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.09.2017 № 757, використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, всупереч їх цільовому призначенню, штатній групі (підгрупі), у власних цілях, в інтересах сторонніх юридичних і фізичних осіб, а також понад установлені норми експлуатації заборонено. За всіма фактами нецільового використання транспортних засобів проводяться службові розслідування (перевірки), за результатами яких вживаються відповідні заходи реагування.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим    Законом України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України ” від 15.03.2018 №2337-VIIІ.
Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП (надалі - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Згідно із частинами 1-5 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.
Пунктом 1, 2 розділу 2 вказаного Порядку передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1-3 розділу 5 Порядку № 893 від 07.11.2018, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
З наведених норм права, обставин проведення службового розслідування та видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення вбачається, що порядок та строки проведення службового розслідування та видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення не порушено.
Колегія суддів зазначає, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Аналізуючи наведені нормативно правові акти, колегія суддів вважає, що обов`язковою умовою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення є наявність встановленого факту невиконання чи неналежного виконання ним службової дисципліни, а також наявність обґрунтованих підстав для застосування до працівника органів поліції заходів дисциплінарного стягнення.
З матеріалів справи вбачається, що під час проведення службового розслідування встановлено наступне.
18.10.2019 ОСОБА_1 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського РВП старшим сержантом поліції ОСОБА_3 знаходилися на службі у складі чергового наряду ГРПП № 1, що підтверджується графіком чергувань (а.с. 209, т. 1).
Як вбачається із плану-завдання ГРПП № 1 в період з 07.30 год. 18.10.2019 по 07.30 год. 19.10.2019 ОСОБА_1 зобов`язаний був здійснювати патрулювання, перебуваючи на території Сумського району (а.с. 99, т. 2).
Як встановлено з  ЄО № 6885 (а.с. 102-103, т. 1) 18.10.2019 о 17.33  год. по спеціальній лінії "102" до Сумського РВП надійшло повідомлення від аноніма про те, що за адресою: АДРЕСА_1 місцевий лісничий привіз 3 причепи з дровами без документів. На вказане повідомлення працівниками чергової частини УОАЗОР ГУНП  негайно спрямований наряд ГРПП Сумського РВП-1024. За результатами відпрацювання вказаної події 18.10.2019 о 19:40 ОСОБА_1 доповів черговому, що прибувши на місце виклику інформація викладена в повідомленні не знайшла свого підтвердження, біля вказаної адреси не було виявлено ані дров, ані трактора, в телефонній розмові заявник (який категорично відмовився надати свої анкетні дані) повідомив, що мабуть трактор поїхав в бік лісу. З приводу документів він повідомив, що це його припущення. Нарядом було пропатрульовано територію, яку вказав в повідомленні анонім, трактору виявлено не було. Виклик подальшої перевірки не потребує. Після чого матеріал про вищевказану подію був списаний позивачем електронним рапортом.
Як вбачається із рапорту начальника УОАЗОР ГУНП від 15.11.2019 (а.с. 100-101) 22.11.2019 під час прослуховування архіватора мовленнєвого зв`язку відділу служби "102" УОАЗОР ГУНП працівниками ГУНП встановлено, що інформація, викладена в електронному рапорті не відповідає дійсності. Невідомий громадянин повідомляв інформацію про детальні обставини та наголошував де саме зберігаються дрова, на які відсутні документи. Проте, працівники, які перебували в складі ГРПП, зокрема ОСОБА_1 , вказану інформацію не перевірили та не опитали можливих учасників події.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що під час реагування на повідомлення про правопорушення ОСОБА_1 обмежився лише телефонною розмовою із заявником та обстеженням вулично-шляхової мережі, після чого списав повідомлення електронним рапортом. При цьому, у порушення пункт в 4, 6, частини 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 № 111 позивач не встановив свідків або очевидців кримінального правопорушення, прикмети осіб, які підозрюються в його вчиненні, не вжив заходів щодо їх затримання, не забезпечив збір необхідних матеріалів, зокрема не опитав можливого правопорушника та не встановив його анкетні дані. 
Проте, фактично не вживши необхідних заходів щодо перевірки інформації зареєстрованої в ЄО № 6885, 18.10.2019 близько 20.00 год. ОСОБА_1 з власної ініціативи та у особистих справах, не повідомивши про це чергову службу Сумського РВП, залишивши територію обслуговування, прослідував на службовому автомобілі за місцем мешкання ОСОБА_8 в м. Суми.
Вищевказаний факт був встановлений під час службового розслідування та не заперечувався позивачем у судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 12 дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
При цьому, колегія суддів зазначає, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією уповноваженої особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, аналізуючи наведене колегія суддів доходить висновку, що виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник може застосувати до нього будь-яке стягнення на власний розсуд.
Так, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Колегія суддів зауважує, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового i начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника Національної поліції України, статутів i наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Колегія суддів звертає увагу, що системний аналіз положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України дає підстави для висновку, що порушенням поліцейським службової дисципліни вважається невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків, визначених статтею цього Статуту, у тому числі, щодо дотримання законодавства і неухильного виконання вимог Присяги працівника поліції, закріпленої статтею 64 Закону № 580-VIII.
Зі змісту присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 №1179.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України “Про Національну поліцію” особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
З матеріалів справи вбачається, що позивач склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою він зобов`язується з гідністю нести високе звання поліцейського, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, дотримуватися Конституції та законів України.
Згідно п. 1,3 ч. 3 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", кожний поліцейський повинен бути вірним Присязі поліцейського. Кожний поліцейський повинен запобігати вчиненню правопорушень.
Так, кожний поліцейський незалежно від місця перебування, часу доби у разі отримання інформації про кримінальне правопорушення чи іншу подію (у будь-якій формі) повинен вжити всіх можливих заходів з метою належного реагування та припинення кримінального правопорушення чи іншої події, всебічно сприяти їх розслідуванню і розкриттю. Вступаючи на службу в поліції кожний поліцейський взяв на себе підвищені зобов`язання щодо дотримання службової дисципліни, як у службовий так і позаслужбовий час. Присяга поліцейського зобов`язує вірно служити, дотримуватися законодавства, поважати права людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського. Авторитет поліції багато в чому пов`язується з авторитетом поліцейського, оцінкою його поведінки як у професійній сфері, так і поза межами його професійної (службової) діяльності. Поліцейський повинен докладати всіх зусиль, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини, його поведінка була бездоганною.
Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не співмірності застосованого дисциплінарного стягнення.
При цьому, при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем було враховано характер проступку, обставини, за яких його було вчинено, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також негативні наслідки проступку, які проявились у не встановленні обставин правопорушення, підриві авторитету Національної поліції України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої про те, що ОСОБА_1 було порушено вимоги пункту 2 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, яким заборонено використання транспортних засобів для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції та у власних цілях.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем належним чином доведено факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Доводи апеляційної скарги позивача, стосовно порушення процедури проведення службового розслідування, а саме не ознайомлення його з матеріалами службового розслідування, колегія суддів не бере його до уваги, оскільки актом про ознайомлення з матеріалами службового розслідування від 05.12.2019 та доповідною запискою заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Сумській області підтверджується, що позивач ознайомився з матеріалами службового розслідування (а.с. 12, 15 , т. 2). 
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області № 2135 від 25.11.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Сумського РВП» про застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а також наказ  Головного управлінні Національної поліції в Сумській області від 28.11.2019 № 450 о/с «По особовому складу» є правомірними та не підлягають скасуванню, отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити. 
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 480/5532/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 480/5532/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  11.02.2021 року