ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд 

 
Провадження №33/807/101/21	Головуючий у 1-й інстанції Стоматов Е.Г.	
Єдиний унікальний № 333/5090/20	Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.	
Категорія – ст. 130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 січня 2021 року                                                 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке викладено в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року визнано винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, який зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Також стягнуто з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави судовий збір 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 17 вересня 2020 року в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматова Е.Г. надійшла справа про адміністративне правопорушення № 333/5090/20 (провадження № 3/333/1783/20) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127022 від 12 вересня 2020 року, 11 вересня 2020 року о 23 год. 29 хв. громадянка ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Парамонова, біля буд. 19, керувала транспортним засобом – автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законному порядку відмовилась у медичному закладі, у лікаря-нарколога, висновок № 4520 від 12.09.2020 року. Водій відсторонений від керування транспортного засобу. Згідно даного протоколу ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.. 130 КУпАП. 

31.12.2020 року (згідно вхідного штампу суду) ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій викладено клопотання, в якому вона просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що повний текст постанови вона отримала лише 21 грудня 2020 року, з приводу чого не мала можливості оскаржити вказану постанову у встановлений законом строк, вважає причину пропуску строку поважною.
По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 6 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 10.12.2020 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді від 10.12.2020 року подала 31.12.2020 року (згідно вхідного штампу суду), останній день на оскарження постанови припадав на 21.12.2020 року (робочий день понеділок), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 мотивує тим, що повний текст постанови вона отримала 21.12.2020 року у зв`язку з чим вважає, що має право на поновлення пропущеного строку.

Доводи ОСОБА_1 щодо поновлення строку на оскарження постанови суду від 10.12.2020 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута 10.12.2020 року за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , де вона після роз`яснення їй головуючим суддею її прав, передбачених ст. ст. 55,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, відмовилась від надання пояснень, після розгляду справи, 10.12.2020 року, у передбачений законом строк правопорушнику ОСОБА_1 було направлено копію постанови (а.с.38).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Таким чином, посилання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на той факт, що вона отримала повний текст постанови 21.12.2020 року, через що не мала змоги подати апеляційну скаргу в строк, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку на строки апеляційного оскарження не впливають і саме по собі не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тому що, як вбачається з матеріалів справи постанову суду винесено 10 грудня 2020 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  була присутня в судовому засіданні, від надання пояснень по справі відмовилась, а отже була обізнана щодо її існування, останній день на оскарження постанови суду припадав на 21 грудня 2020 року (робочий день понеділок), а враховуючи, що постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, а не з дня отримання її повного тексту та зважаючи на її обізнаність щодо існування постанови та присутність при її винесенні, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  мала всі можливості, починаючи з наступного дня, тобто з 11 грудня 2020 року оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, але не скористалась своїм правом. 

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. 

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. 
Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 

В клопотанні щодо поновлення строків на апеляційне оскарження інших доводів, які заслуговують на увагу, щодо того, з яких підстав особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не могла оскаржити постанову суду у визначений законом строк, апелянт не наводить.

З огляду на зазначені обставини підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, підлягає поверненню апелянту. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року, якою визнано винною  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік, у зв`язку з чим повернути їй апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Запорізького 
апеляційного суду                            В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 333/5090/20