УХВАЛА

31 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/5825/20
адміністративне провадження № К/9901/10280/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської  О.Р.,
суддів – Кашпур О.В., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року в справі №420/5825/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини              НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив: 
– визнати протиправними дії щодо виплати не у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 11 квітня 2017 року;
– стягнути індексацію грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по              11 квітня 2017 року в сумі 42859,68 грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення у період із 01 грудня 2015 року по 11 квітня 2017 року - січня 2008 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від                01 березня 2021 року позов задоволено частково:
– визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 11 квітня 2017 року із урахуванням базового місяця - січня 2008 року;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1  нарахувати і виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 11 квітня              2017 року із урахуванням базового місяця - січня 2008 року, та з урахуванням здійснених виплат;
– у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
19 березня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від                           04 листопада 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року.
За наслідками автоматизованого розподілу від 23 березня 2021 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Чиркіну С.М., суддям Кравчуку В.М., Рибачуку А.І.
Ухвалою Верховного Суду 29 березня 2021 року задоволено заяви суддів Чиркіна С.М., Кравчука В.М., Рибачука А.І. про самовідвід; відведено суддів Чиркіна С.М., Кравчука В.М., Рибачука А.І. від участі у розгляді справи №420/5825/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації; передано матеріали до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року                                    №569/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями протоколом від 31 березня 2021 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській  О.Р., суддям Кашпур  О.В., Шевцовій Н.В.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправними дій щодо виплати не у повному розмірі індексації грошового забезпечення; стягнення індексації грошового забезпечення.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби.   
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якої не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на те, що жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням засадничих, раніше ґрунтовно недосліджуваних питань права, відповідь суду касаційної інстанції суду на які мала б надати уніфікованого тлумачення та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів правовідносин.
Наведені в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що саме ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі №420/5825/20 як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню
Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року в справі №420/5825/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      Н.В. Шевцова