УХВАЛА
 
24 березня 2021 року
м. Київ
справа №727/7941/18
провадження №51-2826 ск 21
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                        ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
вивчила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 грудня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року і
встановила:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала, із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Адже суд касаційної інстанції (далі – Суд) є судом права, а не факту, і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, керуючись статями 412-414 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2)  неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Ставлячи вимогу про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 не зазначає конкретну підставу, передбачену ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження.
Разом з тим, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник указує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги захисником не додано належним чином завірених копій ухвал суду першої та апеляційної інстанцій.
Також, згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга не містить.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів уважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів 
постановила:
Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду     м. Чернівці від 26 грудня 2019 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                           ОСОБА_3