ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/119/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/1014/20 Категорія: 305010900 	Прилуцький В. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 січня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.
за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 4 вересня 2019 року близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 на 71 км+100 м а/д Золотоноша – Черкаси – Сміла – Умань не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, внаслідок чого втратив контроль над рухом транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем АЗЛК д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку займаючи свою смугу руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, матеріальних збитків.
Постановою суду відповідача було визнано винним у вчинені правопорушення та накладено адміністративне стягнення.
Цивільно – правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в страховій компанії ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Оскільки йому було завдану матеріальних збитків на суму 25129 грн, а страхова компанія виплатила йому лише 11572, 83 грн, вважає, що різницю необхідно стягнути з відповідача.
На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 13 556,18 грн на відшкодування завданої в результаті ДТП шкоди та судові витрати.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2020 року в позовних вимогах відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки судом не встановлено перевищення розміру завданої шкоди лімітів відповідальності страховика, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача завданої знищенням автомобіля шкоди, що охоплюється обов`язками страховика за договорами обов`язкового та добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Звернуто увагу, що фактично існує спір між позивачем та страхувальником відповідальності відповідача щодо розміру заподіяної шкоди, який має безпосередній вплив на розмір страхового відшкодування.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням суду, вважаючи його незаконним та упередженим, винесеним із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційну скаргу, крім доводів викладених у позовній заяві, мотивовано тим, що окрім механічних пошкоджень автомобілю, йому було спричинено травмування, у зв`язку з чим він певний період часу проходив лікування та ніс витрати. Судом не звернуто уваги на даний факт.
Вказує, що неправомірними діями ОСОБА_2 йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 25129 грн, згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 31 серпня 2019 року. Оцінка вартості транспортного засобу була виготовлена для подальшої продажі автомобіля. 18 грудня 2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» йому було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 11572,82 грн. Таким чином сума невідшкодованих йому збитків завданих ОСОБА_2 становить 13566,18 грн.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12 жовтня 2007 року позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля АЗЛК д.н.з. НОМЕР_2 .
Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року № 703/4006/19, ОСОБА_2 близько 07 год. 30 хв. 04 вересня 2019 року на 71 км+100 м а/д Золотоноша – Черкаси – Сміла – Умань, керуючи автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, внаслідок чого втратив контроль над рухом транспортного засобу, внаслідок чого автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем АЗЛК реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, займаючи свою смугу руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Таким чином, ОСОБА_2 було визнано винним у правопорушенні, передбаченого  ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.11).
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом обов`язкового страхування № АМ-6300696 від 21 вересня 2018 року.
Як вбачається з наданого представником ПАТ «СК «Арсенал Страхування» до письмового пояснення звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 50945 від 15 вересня 2019 року виготовленого ТОВ «БРІТІШ АВТО КЛАБ», ринкова вартість КТЗ до пошкодження складала 18342,82 грн, вартість відновлюваного ремонту КТЗ – 35098,82 грн, вартість матеріального збитку – 18342,82 грн. 
При цьому у даному Звіті зазначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ більша ринкової вартості та встановлений факт не можливості відновлення КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.
Даний звіт було складено на підставі висновку про вартість майна, відповідно до якого було досліджено транспортний засіб АЗЛК 214101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , метою оцінки якого було визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля АЗЛК 214101 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП.
Крім того, відповідно до Довідки № 50945/1 про ймовірну вартість металобрухту від 20 вересня 2019 року складеної ТОВ «БРІТІШ АВТО КЛАБ» встановлено ймовірну вартість металобрухту – 6270 грн.
Вказана сума підтверджується висновком ФОП ОСОБА_3 
ПАТ «Арсенал Страхування» виплатило позивачу завдану шкоду у розмірі 11572,82 грн, виходячи із розрахунку 18342,82 грн ринкова вартість транспортного засобу «Москвич/АЗЛК 2141» до ДТП – 6270 грн вартість залишків автомобіля «Москвич/АЗЛК 2141» - 2000 грн франшиза + 1500 грн витрати на евакуацію.
Відповідно до розписки, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 02 жовтня 2019 року отримав від ОСОБА_2 франшизу в розмірі 2000 грн (а.с. 35).
Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказував, що ринкова вартість транспортного засобу становить 25129 грн., а не зазначена у Звіті № 50945 від 15 вересня 2019 року у розмірі 18342,82 грн.
Отже, позивач фактично не погоджується з оцінкою ринкової вартості автомобіля, яка була вказана ПАТ «СК Арсенал Страхування» - 18342,82 грн, згідно до висновку про вартість майна від 15 вересня 2019 року виготовленого ФОП ОСОБА_3 .
Як на доказ того, що ПАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у нижчій вартості, ніж ринкова вартість транспортного засобу АЗЛК 214101 1990 року випуску, позивачем надано до суду звіт про оцінку транспортного засобу від 31 серпня 2019 року, виготовлений ФОПС ОД ОСОБА_4 .
Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу вбачається, що ринкова вартість колісного транспортного засобу легкового автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на дату оцінки, становить 25129 грн без ПДВ.
Позивач визнав, що йому було сплачено страхове відшкодування ПАТ «СК Арсенал Страхування» в сумі 11572,82 грн, а тому вважає, що на його користь повинні бути відшкодовані матеріальні збитки на суму 13556,18 грн, які підлягають стягненню з винуватця ДТП ОСОБА_2 .
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Тобто відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що «якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».
Отже, для визнання автомобіля фізично знищеним згода власника транспортного засобу фактично не потрібна, оскільки вказівку на це вилучено із вказаної статті Закону, а пункт 30.3 - взагалі виключено. Передбачено лише дві підстави, коли транспортний засіб вважається фізично знищеним: у випадку, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.
У відповідності до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та звіту №50945 від 15.09.2019, автомобіль АЗЛК (Москвич), реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Якщо ліміт відповідальності страховика не перевищує страховика не перевищує розміру заподіяної потерпілій особі шкоди, то покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Позивачем не доведено, що ліміт відповідальності страхової компанії за договором добровільного страхування укладеного між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 є меншим, ніж заявлені ним вимоги до винуватця ДТП.
З огляду на встановлені у справі обставини, позивач не погоджуючись із розміром шкоди, який визначений у звіті №50945 від 15.09.2019, вимог, у зв`язку із такою незгодою, до страхової компанії не заявив. При цьому не довів право звернення з таким позовом до винної особи у зв`язку з перевищенням ліміту відповідальності за договором страхування.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що крім механічних пошкоджень автомобіля, йому було спричинено ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим він проходив лікування та ніс витрати, на що судом першої інстанції не звернуто належної увагу, колегія суддів відхиляє та зауважує, що жодних вимог про стягнення коштів у зв`язку із ушкодженням здоров`я ним не заявлялося та докази на їх підтвердження до суду не надавалися.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, надав оцінку всім доказам у справі і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.
Ураховуючи фактичні обставини справи, вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а тому відповідно ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.
Із матеріалів апеляційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстави для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Судді