Справа № 127/4911/20 
Провадження № 33/801/218/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2020 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,  ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Р. Молдова В1248996. виданий 27.03.2012 року 00 Кишинів Р. Молдова, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , -
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2020 року ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 41 899 грн та конфіскацію транспортного засобу «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 .
В постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2020 року зазначено, що 03.04.2018 о 10:00:02 год., на митну територію України в пункті пропуску «Могилів-Подільський», м/п «Дністер» Вінницької митниці ДФС громадянином Р. Молдова ОСОБА_3 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ввезено автомобіль «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митному органу як підстави для переміщення підробленого документу – доручення на право користування транспортним засобом № G-8798 від 30.03.2018 року. В результаті чого здійснив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.
Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2020 року, і закрити провадження у справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що вона є власником транспортного засобу «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , відносно якого суд прийняв рішення про конфіскацію, тому доводи апеляційної скарги заявника зводяться до того, що суд першої інстанції залишив поза увагою сплив строку застосування адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), передбачений ч. 2 ст. 467 МК України в редакції чинній на момент вчинення правопорушень митних правил, адже вважає, що початком перебігу строку накладення адміністративного стягнення є не момент виявлення, а момент його вчинення. Також акцентує увагу на тому, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
11 березня на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги від представника ОСОБА_1 адвоката Бражник Є. В., в яких вона зазначає, що після ознайомлення з відповіддю митних органів Р. Литва №(2Р.З/05)ЗВ-6864 від 21.01.2020 та проектом запиту Вінницької митниці ДФС від 16.07.2018 року, вона звертає увагу, що ці документи є такими, що дають можливість припускати, а не підтверджують наявність ознак підробки доручення віл 30.03.2018 року № G-8798, оскільки у відповіді митних органів Р. Литви не міститься інформації про те, що зазначена довіреність не видавалась. Інших доказів підробки довіреності матеріали справи не містять.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Бражник Є. В. підтримала апеляційну скаргу та письмові пояснення з викладених у ніх підстав, просила її задовольнити скаргу. Представник Вінницької митниці ДФС Вихристюк В. Д заперечила проти задоволення апеляційної скарг, просила відмовити у її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на пп.2 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил №8 від 03.06.2005 року, що довіреність є підробленою. Також зазначила, що ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 529 МК України не є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу.Вважає висновки суду відповідають обставинам справи, постанова є законною і обґрунтованою. ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків:
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.
Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Згідно з ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною першою статті 483 МК України передбачена адміністративна відповідальність осіб за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості
У відповідно до ст. 497 МК України у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.
Заінтересовані особи наділені правами, визначеними ст. 498 МК України. Тому ОСОБА_1  наділена правом знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Водночас згідно зазначеної статті ОСОБА_1 зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами.
Відповідно до наявних у справі матеріалів, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 29.12.2018 року, власником транспортного засобу марки «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а. с. 71), яка не була залучена до участі у справі судом першої інстанції.
В матеріалах справи міститься протокол про порушення митних правил № 0068/401000/20 від 21 січня 2020 року, складений ДФС України Вінницька митниця ДФС у відсутності особи що притягається до відповідальності ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), з якого слідує, що 03.04.2018 о 10:00:02 год., на митну територію України в пункті пропуску «Могилів-Подільський», м/п «Дністер» Вінницької митниці ДФС. громадянином Р. Молдова ОСОБА_3 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ввезено автомобіль «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 (а. с. 3-6). Під час митного контролю даний громадянин до митного оформлення надав, як підставу для ввезення транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_5 та доручення на право користування транспортним засобом від 30.03.2018 під № G-8798, завірене нотаріусом Р. Литва ОСОБА_4 (а. с. 9-11).
За результатами аналізу документів, поданих для митного оформлення вказаного транспортного засобу, 16 липня 2018 року Вінницькою митницею ДФС до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України направлено запит до митних органів Республіки Литва за № 3597/02-80-20-05 з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації довіреності № G-8798 від 30.03.2018 року на право користування транспортним засобом «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 ( а. с. 33-41).
22 жовтня 2019 року ДФС України отримано відповідь митних органів Литовської Республіки (вих. № (20.3/05) 3В-6864 від 30.08.2019 року, в якій міститься перелік довіреностей, виданих нотаріусом Р. Литва ОСОБА_4 , в цьому переліку відсутня довіреність від 30.03.2018 року під № G-8798, яка видана громадянину Р. Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_3  на право користування транспортним засобом марки «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 .
На підставі зазначеної відповіді Вінницька митниця ДФС України дійшла висновку про факт підробки вказаної довіреності.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання апеляційного суду, приходжу до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Згідно п. п. 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил № 8 від 03.06.2005 року підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.
Довіреність - це односторонній правочин, що фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обов`язки безпосередньо для довірителя.
Згідно ч. 3 ст. 245 ЦК довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
За своєю юридичною сутністю видача довіреності є одностороннім правочином який повинен відповідати загальним вимогам передбаченими в ст. 203 ЦК України.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. ( ст. 203 ЦК України).
У відповідності до стаття 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що адміністративне правопорушення було вчинене і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності винна у вчиненні цього правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Як уже зазначалось вище, за загальним правилом правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів недійсності довіреності на право користування транспортним засобом № G-8798 від 30.03.2018 року, а також відсутні докази підробки зазначеної довіреності (наприклад експертиза, судове рішення про визнання довіреності недійсною). З відповіді митних органів Р. Литви можна встановити лише факт видачі довіреностей вказаних безпосередньо у ній.
Як вбачається з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення № 321 Подільської митниці Держмитслужби України від 11.01.2020 № 7.12-20/1-8/247, в результаті аналізу документів, які подавалися митному органу як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , виявлені ознаки ймовірності підробки довіреності на право користування транспортним засобом № G-8798 від 30.03.2018 року. 
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
В даному випадку митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, довіреності на право користування транспортним засобом № G-8798 від 30.03.2018 року, одержаної незаконним шляхом, а тому є недоведеним наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України. Твердження митної служби про підробку довіреності ґрунтується лише на отриманій інформації митних органів Р. Литва вих. № (20.3/05) 3В-6864 від 30.08.2019 року, що не може розглядатися, як доказ вини ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).
Відтак, оскільки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) перемістив через митний кордон України автомобіль «BMW 318», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , як підставу для переміщення надав документ: довіреність на право користування транспортним засобом № G-8798 від 30.03.2018 року, яка не визнана в судовому порядку недійсною, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 483 МК України.
На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В зв`язку з вищевикладеним апеляційний суд не дає оцінки доводам апеляційної скарги щодо пропущеного строку накладення адміністративного стягнення.
Отже відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 294 ЦПК України, враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, 467 МК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України- скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Р. Молдова В1248996. виданий 27.03.2012 року 00 Кишинів Р. Молдова, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького 
апеляційного суду Т. М. Шемета