ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	Львів	Справа № 300/1439/20 пров. № А/857/13878/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань -                     Михальської М.Р.,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року (головуючий суддя: Главач І.А., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_1 , 25.06.2020 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення до позовної заяви (а. с. 48-50 том 1) просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії з 01.02.2019 ОСОБА_1 на підставі рішень відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.12.2019 та 25.12.2019 № 926020200137; 
- скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019, 12.12.2019 та 25.12.2019 № 926020200137; 
- зобов`язати відповідача проводити позивачу виплату пенсії, яка нарахована розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області від 17.05.2017 № 200137 та відділом з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській від 28.06.2019 № 926020200137: з 01.02.2019 по 01.07.2019 в сумі 66085 грн; з 01.07.2019 по 01.12.2019 в сумі 66139 грн; з 01.12.2019 в сумі 66174 грн, з урахуванням проведених виплат; 
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача 478408 грн невиплаченої пенсії за період з 01.02.2019 по 10.11.2019;
- зобов`язати відповідача провести виплату недоплачених сум пенсії з 11.11.2019 в одноразовому порядку відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Обґрунтовує позов тим, що відповідачем після чергового перерахунку пенсії з 01.02.2019, проведеного на виконання рішення Івано-Франкіського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 300/604/19, якими зобов`язано пенсійний орган виплачувати нараховані суми пенсії без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, здійснює виплату пенсії не в повному розмірі. 
Зазначає, що відповідач листом № 213-40/Т-04/8-0900/20 від 19.02.2020 повідомив його, що під час перерахунку пенсії на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 № 300/604/19 щодо виплати пенсії без обмеження було виявлено, що при обчисленні розміру пенсії програмним комплексом АСОПД/КОМТЕХ було невірно взято середньомісячну заробітну плату по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 і середньомісячний заробіток склав 54440 грн, замість вірного 18464 грн. В грудні 2019 року за допомогою підсистеми ПВП визначено середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії в сумі 18464 грн і відповідно розмір пенсії з 01.02.2019 склав 22935 грн., яку йому виплачують відповідно до рішення суду. 
Позивач вважає такі дії пенсійного органу неправомірними і такими, що суперечать судовому рішенню, яке набрало законної сили. Стверджує, що відповідач повинен відновити виплату пенсії, яка було йому нарахована розпорядженням управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі від 17 травня 2017 року № 200137 та відділом з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28 червня 2019 року № 926020200137, зокрема, з 01 лютого 2019 року по 01 липня 2019 року в сумі 66085 грн; з 01 липня 2019 р. по 01 грудня 2019 року в сумі 66139 грн; з 01 грудня 2019 року в сумі 66174 грн. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2019 та з 01.03.2019 на підставі рішень відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та від 12.12.2019 № 926020200137 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн. 
Скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 м. Косів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 03.12.2019 та 12.12.2019 № 926020200137, якими проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 54440,26 грн та з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19 виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат. 
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в частині зобов`язання Голового управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 54440,26 грн та з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19 виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат. 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 № 300/604/19 відповідно до розпорядження від 03.12.2019 по пенсійній справі ОСОБА_1 № 200137 відділом з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 (місто Косів) проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 та визначено розмір пенсії без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. При цьому, відповідач звертає увагу, що під час проведення перерахунку пенсії виявлено, що при обчисленні розміру пенсії програмним комплексом АСОПД/КОМТЕХ було невірно взято середньомісячну заробітну плату по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 і середньомісячний заробіток склав 54440,26 грн., замість вірного 18464,08 грн, що призвело до виплати пенсії в завищеному розмірі - 66 085,27 грн. У грудні 2019 року пенсійну справу позивача з 01.02.2019 приведено у відповідність до норм чинного законодавства та за допомогою підсистеми ПВП середню заробітну плату по народному господарству розраховано вірно і середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії склав 18464,08 грн, в результаті чого розмір пенсії з 01.02.2019 склав 22935,46, зокрема: 14771,36 грн - основний розмір пенсії (80 % від середньомісячного заробітку 18464,08 грн.; 3692,82 грн - збільшення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 50,00 грн. - цільова допомога інваліду війни другої групи; 3822,58 грн - підвищення за проживання в гірському населеному пункті; 598,80 грн - підвищення як інваліду війни другої групи (40 % від 1497.00 грн). 
Також, відповідач зазначає що виправлення пенсійним органом помилки внаслідок, якої позивачу була призначена пенсія в більшому розмірі ніж належало та приведення розміру пенсії у відповідність з вимогами чинного законодавств не можна вважати порушенням прав позивача на пенсійне забезпечення.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 27.04.1993 призначено пенсію по інвалідності у відповідності до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019, визнано протиправними дії Косівського об`єднаного управління щодо обмеження ОСОБА_1 виплати пенсії 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з 01.02.2019. Зобов`язано Косівське об`єднане управління проводити виплату ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з 01.02.2019.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 № 300/604/19 відповідно до розпорядження від 03.12.2019 по пенсійній справі ОСОБА_1 № НОМЕР_1 Косівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни другої групи з 01.02.2019 та з 01.03.2019.
Відповідно до даних розрахунків розмір пенсії позивача з 01.02.2019 становить 22935,46 грн; з 01.03.2019 - 26702,14 грн.
При цьому, розмір пенсії позивача згідно розрахунку від 03.12.2019, розрахований з 01.02.2019 наступним чином: 14771,36 грн - основний розмір пенсії (80% від середньомісячного заробітку 18464,08 грн); 3692,82 грн - збільшення розміру пенсії, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 50,00 грн - цільова допомога інваліду війни другої групи; 3822,58 грн - підвищення за проживання в гірському населеному пункті; 598,80 грн - підвищення як інваліду війни другої групи (40% від 1497,00 грн). Загальний розмір пенсії з надбавками з 01.02.2019 становив 22935,46 грн.
Листом № 213-40/Т-04/8-0900/20 від 19.02.2020 Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що під час виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2019 № 300/604/19 щодо виплати пенсії без обмеження було виявлено, що при обчисленні розміру пенсії програмним комплексом АСОПД/КОМТЕХ було невірно взято середньомісячну заробітну плату по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 і середньомісячний заробіток склав 54440 грн; в грудні 2019 року за допомогою підсистеми ПВП визначено середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії в сумі 18464 грн і відповідно розмір пенсії з 01 лютого 2019 року склав 22935 грн, яку йому виплачують відповідно до рішення суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, відповідач після виявлення у грудні 2019 року помилки щодо невірного врахування середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010,  неправомірно провів після виправлення помилки перерахунок за минулий період, зокрема з 01.02.2019 по 30.11.2019, а тому необхідно зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 за вказаний період пенсійні виплати, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству в розмірі 54440,26 грн та,  з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19, виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.
Частиною 1  ст. 308 КАС України  передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржується в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 пенсійні виплати за період з 01.02.2019 по 30.11.2019, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 54440,26 грн та з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19 виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахування проведених виплат, отже, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1  ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення, лише у цій частині.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді цієї апеляційної скарги, спірним є розрахунок пенсії позивача з 01.02.2019, після виявлення пенсійним органом у грудні 2019 року помилки при обчисленні розміру пенсії, зокрема, щодо невірно взятої середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010. Так, середньомісячний заробіток склав 54440 грн, замість вірного 18464,08 грн. Після чого пенсійним органом було визначено середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії в сумі 18464 грн і відповідно розмір пенсії з 01.02.2019 склав 22935,46  грн, де 14771,26 грн. - основний розмір пенсії (80% від середньомісячного заробітку 18464,08 грн); 4291,62 грн - підвищення інваліду війни II групи; 50,00 грн - цільова грошова допомога інваліду війни; 3822,58 грн - підвищення за проживання в гірському населеному пункті.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з частиною першою  статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV),  суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до  статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ  (далі - Закон № 1788-XII) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Статтею 103 Закону № 1788-XII  передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
Проаналізувавши вищенаведені правові норми суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої  статті 103 Закону № 1788-ХІІ  є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Пенсійні органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що при перерахунку пенсії позивача з 01.02.2019, відповідач виявив помилку щодо невірного врахування середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010. 
В подальшому, пенсійним органом було визначено середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії в сумі 18464 грн і відповідно розмір пенсії з 01.02.2019 склав 22935,46  грн, де 14771,26 грн. - основний розмір пенсії (80% від середньомісячного заробітку 18464,08 грн); 4291,62 грн - підвищення інваліду війни II групи; 50,00 грн - цільова грошова допомога інваліду війни; 3822,58 грн - підвищення за проживання в гірському населеному пункті, що відповідачем не заперечується.
Однак, на думку суду апеляційної інстанції такі дії відповідача щодо перерахунку пенсії після виявлення помилки за минулий період, є протиправними, оскільки мають наслідком невиплату позивачу добросовісно набутих пенсійних виплат. Крім цього, доказів того, що невірне врахування середньомісячної заробітної плати по народному господарству пенсійним органом за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером (позивачем) завідомо недостовірних відомостей у матеріалах справи відсутні, що у свою чергу, також свідчить про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2019 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки усунення виявленої помилки, було здійснено відповідачем 03.12.2019, згідно протоколу призначення, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, саме з 01.12.2019 перерахунок пенсії позивача мав бути здійснений з вірним використанням середньомісячної заробітної плати по народному господарству в розмірі 18464,08 грн, тобто з першого числа місяця, в якому настали ці обставини. 
Крім того, відповідно до ч. 2  ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України  суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Згідно  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність  закону, вимоги до «якості» закону).
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, «inter alia», санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74).
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).
Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Тобто, суб`єктом владних повноважень не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б встановити достовірність поданих документів на підтвердження середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн позивача, а тому на думку суду апеляційної інстанції, органом пенсійного фонду протиправно здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2019 з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 в розмірі 18464,08 грн. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, оскільки відповідач після виявлення у грудні 2019 року помилки щодо невірного врахування середньомісячної заробітної плати по народному господарству за період з 01.02.2008 по 01.01.2010 неправомірно провів після виправлення помилки перерахунок за минулий період, зокрема з 01.02.2019 по 30.11.2019, а тому правильним є висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 за вказаний період пенсійні виплати, які були розраховані з урахуванням середньомісячної заробітної плати по народному господарству в розмірі 54440,26 грн та, з урахуванням рішення суду від 23.04.2019 у справі № 300/604/19, виплатити без обмеження 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахування проведених виплат.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст.  313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 300/1439/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 01.02.2021.