УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13385/20 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        09 лютого 2021 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, 

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 29.10.2020 року о 10:28 год. ОСОБА_1 , у м. Житомирі по просп. Незалежності, 24, керував транспортним засобом та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. В той день, він не виспався в зв`язку із виборчим процесом, а тому мав не здоровий вигляд.
Також, вказує, що поведінка працівників поліції свідчила про їх агресивне налаштування відносно нього, оскільки в той час він відвозив до цетральної територіальної виборчої дільниці протоколи результатів виборів по виборчій дільниці, на якій від був секретарем і був впевнений, що працівники поліції зупинили його під надуманим приводом, щоб втрутитись у виборчий процес, а тому він правомірно відмовився від незаконного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Зазначає, що в рапорті працівника поліції, в протоколі про адміністративне правопорушення, в письмових поясненнях свідків відсутня посилання на конкретну медичну установу в якій він мав би проходити медичний огляд. В матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу для проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і підтвердження факту вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Вважає, що суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого останній відмовився, а також відеозаписами з нагрудних камер та відеореєстратора автомобіля працівників поліції. 

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки певні ознаки (порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) свідчили, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, в тому числі матеріали відеозаписів ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліцейських, в присутності свідків повідомив, що їхати до медичного закладу не буде, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовляється.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції його не відсторонили від керування транспортним засобом, не заблокували транспортний засіб, а дозволи їхати далі не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а у разі підтвердження цих обставин можуть бути підставою для притягнення цих осіб до дисциплінарної відповідальності. 

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук