УХВАЛА        
 
25 лютого 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 331/7537/15
 
провадження № 61-19416ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                 Коротенка Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») про захист прав споживачів фінансових послуг,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати недійсною додаткову угоду від 02 червня 2008 року до кредитного договору від 05 вересня 2007 року № 7507С41/91; 
- зобов`язати ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» провести перерахунок кредитної заборгованості та нарахування процентів та списання коштів за процентною ставкою 12, 5% річних за кредитним договором від 05 вересня 2007 року № 7507С41/91 з                      02 червня 2008 року; 
 
- зобов`язати ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» зарахувати грошові кошти, безпідставно отримані банком на підставі додаткової угоди від 02 червня 2008 року до кредитного договору від               05 вересня 2007 року № 7507С41/91, у рахунок погашення кредиту шляхом перерахування з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок                            № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «Укрексімбанк» м. Запоріжжя,                   МФО 313979.
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня               2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 березня               2017 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на застосування строку позовної давності.
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду                      м. Запоріжжя від 03 березня 2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає, що:
-          апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 16 травня 2018 року в справі № 527/1829/15-ц,                12 серпня 2018 року в справі № 331/7537/15-ц, 24 грудня 2019 року в справі № 490/9543/13-ц, 25 березня 2020 року в справі                             № 504/2788/14-ц, 21 травня 2020 року в справі № 2-2488/11,                       17 червня 2020 року в справі № 761/19866/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
-          судами попередніх інстанцій не досліджені зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами             1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
                                                        
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя справу                             № 331/7537/15 за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживачів фінансових послуг.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко