Дата документу 23.02.2021 Справа № 336/966/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 336/966/20                        Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
№ 22-ц/807/921/21                                        Суддя-доповідач: Крилова О.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.
лянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2020 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Світлої Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції  ОСОБА_1 в особі адвоката Першина І.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з такиїх підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із скаргою в якій зазначає, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 60832294, відкрите на підставі виконавчого листа № 336/6448/19 виданого 03.12.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 15.09.2004 року і до повноліття дітей.
Вважає дії державного виконавця щодо прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 336/6448/19 виданого 03.12.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та відкриття виконавчого провадження протиправними,оскільки в провадженні ВДВС перебувало виконавче провадження № 49032986 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 15.09.2004 року і до повноліття дітей. 
Вказане виконавче провадження було завершено з підстав визначених п. 9 ч. 1 ст. 39 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» яка вказує на фактичне виконання рішення суду.
Крім того, вважає що виконавчий лист 336/6448/19 виданий 03.12.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» в наслідок відсутності в ньому реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта боржника, та поданий поза межами строку визначеного ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Посилаючись на вказані обставини просив визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського ВДВС Світлої Л.В. ,скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2019 року на виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов виконавчий лист № 336/6448/19 від 03.12.2019 року виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого податком мінімума доходів громадян, щомісячно, починаючи з 15.09.2004 року та до повноліття дітей.

В судовому засіданні судом першої інстанції досліджено оригінал заяви ОСОБА_5 на якому міститься відмітка ВДВС про отримання ними заяви 05.12.2019 р.
Як вбачається з відповіді ДВС від 18.02.2020 року, в зв`язку із технічними неполадками в автоматизованій системі виконавчих проваджень, заява ОСОБА_5 була зареєстрована канцелярією ДВС 09.12.2019 року за № 25131/16.7-40.
На підставі вказаної заяви та виконавчого листа 10.12.2019 року державним виконавцем Світлою Л.В. відкрито виконавче провадження № 60832294.

Як в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, заявник скарги посилався на те, що ДВС безпідставно відкрила виконавче провадження, заява подана неналежним чином , вірогідна фальсифікація часу звернення стягувача з заявою про прийняття виконавчого листа до виконання.

Натомість жодних переконливих доказів будь-яких зловживань та спростування факту подання заяви стягувачем до ВДВС 5 грудня 2019 року, заявником не надано.

Суд першої інстанції перевірив доводи заявника скарги та встановив, що стягувачем пред`явлено виконавчий лист у межах строку виконання виконавчого документа, а державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження, оскільки заява з виконавчим документом подана стягувачем, прийнята ДВС у межах строку встановлено для виконання.

Державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний був діяти відповідно до умов Закону та жодних підстав для відмови у відкритті провадження у нього не було.

Також апелянт посилався на невідповідність виконавчого листа вимогам п. 4 ч. 1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції також надав оцінку цим доводам та зазначив, що відповідно до ст.. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець перевіряє відповідність виконавчого документа вимогам ч. 4 ст. ЗУ «Про виконавче провадження», в якому, зокрема, повинно бути вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номеру паспорта боржника.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
За пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Відсутність реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки завданням судочинства є захист прав осіб, та безумовне виконання рішень.

Постановою державного виконавця Логвінова О.І. від 12.07.2018 року виконавче провадження № 49032986 завершене  на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавче провадження було закрите у зв`язку з повним виконанням є неспроможним, позаяк незалежно від зазначень у постанові про виконавче провадження про повне виконання, постанова не містить жодних посилань на спосіб такого виконання (розрахунок на майбутнє за домовленістю сторін, укладення договору між боржником та стягувачем, передання в рахунок сплати майна тощо).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Натомість виконання рішення встановлено до повноліття дітей, тобто стягувач має право на пред`явлення виконавчого документа до виконання у будь-який момент до повноліття дитини.

Пані при розгляді справи у суді першої інстанції, ані при апеляційному розгляді заявник скарги не надав жодних доказів сплати ним аліментів до повноліття дітей.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 березня 2021 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков