ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17672/20	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/128/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ст.173 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –         ОСОБА_1 
       захисника – Вароди П.Б.
       потерпілої - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Вароди П.Б. на постанову Тернопілького міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
       Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.
       Згідно даної постанови, 09.07.2020 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , в громадському місці, приміщенні філії ПАТ «НСТУ» Тернопільська регіональна дирекція по вул. Шевченка, 17 в м. Тернополі, чіплялась до гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при цьому на їх адресу виражалась нецензурною лайкою, на їх зауваження не реагувала, поводила себе зухвало, своїми діями порушувала громадський порядок і спокій громадян і таким чином вчинила дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі захисник Лазуки Н.П. просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що наміру порушувати громадський порядок у ОСОБА_1 не було, тому що оскільки між нею та ОСОБА_2 давно наявні неприязні відносини, що спричинило вказаний конфлікт.
       Також не можуть бути належними доказами вини пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки вони перебувають у трудових відносинах із ОСОБА_2 , а приміщенні філії ПАТ «НСТУ» Тернопільська регіональна дирекція не є громадським місцем.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, потерпілу ОСОБА_2 , яка вважає постанову судуд першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Крім того, за змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 403616 від 09.10.2020 року, 09.07.2020 року ОСОБА_1 , в громадському місці, приміщенні філії ПАТ «НСТУ» Тернопільська регіональна дирекція по вул. Шевченка, 17 в м. Тернополі, чіплялась до гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , при цьому на їх адресу виражалась нецензурною лайкою, на їх зауваження не реагувала, поводила себе зухвало, своїми діями порушувала громадський порядок і спокій громадян.
       Частиною 2 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. 
       28.07.2020 року потерпіла ОСОБА_2 звернулась у поліцію із заявою за фактом вчинення неправомірних хуліганських дій ОСОБА_1 щодо неї, який, як зазначено у заяві, мав місце 09.07.2020 року (а.с.8а).
       26.08.2020 року за результатами розгляду вказаного звернення майором поліції Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_5 не було знайдено підстав для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування і завершено перевірку. Матеріали перевірки передано до сектору моніторингу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для їх облікування та подальшого зберігання на встановлені нормативними документами МВС України строки (а.с.7).
       06.10.2020 року старший інспектор сектору моніторингу Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лайтенант поліції М.Ковальчук, в порядку п.4 ч.1 ст.19 Закону України “Про звернення громадян” доповідною запискою, адресованою начальнику Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, запропонувала вищевказане рішення скасувати через невідповідність його вимогам КУпАП та запропоновано оригінал цієї доповідної записки направити до чергової частини Тернопільського ВП для повторної реєстрації в ІТС ІПНП Тернопільського ВП та розглянути звернення ОСОБА_2 відповідно до норм КУпАП. 
       Далі, лише 09.10.2020 року було складено протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.
       Не встановлено також й судом першої інстанції наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивних ознак складу адмінправопорушення, а саме хуліганського мотиву та умислу, спрямованого на порушення громадського порядку.
       Як доказ на підтвердження викладених у протоколі обставин, до матеріалів справи долучено пояснення потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ..
       Вказані письмові докази суд першої інстанції поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення за ст.173 КУпАП.
       Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганстіво, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
       Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП, об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.
       При цьому норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом. Однак, для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю (свавілля). 
       Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
       Об`єктом захисту від неправомірних посягань в даному випадку є громадський порядок, тобто система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.
       Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між нею і ОСОБА_2 вже раніше існували певні неприязні стосунки, через які фактично мав місце конфлікт 09 липня 2020 року. 
       В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що дійсно між нею та ОСОБА_2 , яка є її безпосереднім керівником, тривають неприязні стосунки, через намагання останньої звільнити її з займаної посади. 08 липня 2020 року, після чергової конфліктної ситуації, вона написала заяву про звільнення та подала її у відділ кадрів. Однак, 09 липня 2020 року, обдумавши події, зранку написала заяву про відкликання поданої заяви про звільнення. Дана подія викликала невдоволення з боку ОСОБА_2 з приводу чого її неодноразово, протягом дня 09 липня 2020 року, викликали у кабінет останньої, де також були присутні кадровик ОСОБА_3 , менеджер ОСОБА_4 та голова профспілки ОСОБА_6 , які схиляли її забрати заяву про відкликання заяви про звільнення, тиснули на неї психологічно та сварилися, провокуючи тим самим конфлікт. Зазначає, що ініціатором конфліктної ситуації, що склалася були саме ОСОБА_2 та кадровик і менеджер. Також вказує, що подання ОСОБА_2 до поліції заяви лише 28 липня 2020 року з приводу події 09 липня 2020 року, стала реакція ОСОБА_2 на її ( ОСОБА_1 ) звернення із позовом до суду про поновлення на роботі. 
       Про факт існування тривалих неприязних та конфліктних стосунків раніше між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчать також дані, викладені останньою у своїй заяві до поліції від 28.07.2020 року.
       В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що дійсно 08 липня 2020 року ОСОБА_1 була подана заява на звільнення, однак 09 липня 2020 року вона не захотіла звільнятися. Тоді, 09.07.2020 року вони усі разом, тобто вона, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 намагалися вирішити це питання з ОСОБА_1 мирним шляхом, неодноразово запрошували ОСОБА_1 в кабінет директора, однак остання відмовлялася звільнятися, поводила себе агресивно, висловлювалася на їх адресу нецензурною лексикою. Зазначила, що ініціатором зустрічей з ОСОБА_1 з приводу її звільнення були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Пояснила, що такі конфліктні стосунки у колективі з ОСОБА_1 тривають впродовж тривалого часу, остання постійно конфліктує з колегами по роботі.
       Аналогічні покази були дані в суді першої інстанції свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ..
       Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є хуліганський мотив, а умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих є головним моментом, що визначає зміст поведінки хулігана.
       Хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку негативізму й ворожого ставлення до суспільства.
       Для юридичної оцінки діяння за статтею 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
       За відсутності відповідного мотиву, коли діяння зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і такі спрямовані до конкретної особи з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
       В даному випадку, судом встановлено, що між сторонами вже існували раніше певні неприязні стосунки, через які фактично мав місце конфлікт 09.07.2020 року, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, що в даному випадку відсутнє.
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Враховуючи усе вище викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :
       
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Вароди П.Б. на постанову Тернопілького міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року задовольнити.
       Постанову Тернопілького міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП — скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя