ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 р.	Справа № 520/5263/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., повний текст складено 24.09.2020 року) по справі № 520/5263/2020
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Держпраці у Харківській області                 
          про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. першого заступника начальника Гринь Д. Головного управління Держпраці у Харківській області №08-03/388 від 06.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 ; 
-  скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області «Про виконання наказу Головного управління від 06.12.2019 №08-03/388 «Про звільнення ОСОБА_2 » №08-03/57 від 13.03.2020;
- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Головного управління Держпраці у Харківські області; 
- стягнути з Головного управління Держпраці у Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення 13.03.2020 по день поновлення на посаді.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 відмовлено у задоволенні позову.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, не повне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог зазначає, що звільнення позивача відбулося не законно, ніякої оціночної співбесіди з ним не проводилося, звіт про службову діяльність позивачем було подано своєчасно, за наслідками розгляду якого відповідачем складено висновок, що містить негативну оцінку, який затверджено наказом від 06.12.2019. Суд першої інстанції не врахував, що позивач оскаржував в судовому порядку наказ відповідача від 06.12.2019 "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів оцінювання службової діяльності  державних службовців ГУ Держпраці у Харківській області", який слугував підставою звільнення з посади позивача. Заявлене позивачем клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 520/5263/2020, залишено судом без задоволення. Проте, постановою від  23.12.2020 Другого апеляційного адміністративного суду наказ від 06.12.2019  № 2255 щодо позивача скасовано, а отже відсутні підстави для звільнення.
Головне управління Держпраці у Харківській області (далі - відповідач )  не надало відзив на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, відповідач заперечував проти вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст.   229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу 10.02.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що з 07.10.2015 ОСОБА_1 працював в Головному управління Держпраці у Харківській області, з 01.07.2019 обіймав посаду  головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку, має 8 ранг державного службовця категорії "В", що підтверджується відомостями з трудової книжки (а.с. 10-13). 
Відповідно до наказу ГУ Держпраці в Харківській області від 04.10.2019 № 1757  «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Головного управління Держпраці у Харківської області, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2019 році»   призначено оцінювання службової діяльності, зокрема ОСОБА_1 (а.с. 46)
Під час оцінювання позивачем надано звіт про службову діяльність щодо виконання затверджених завдань і ключових показників .
За наслідками проведення оціночної співбесіди та заповнення форми щодо результатів виконання завдань у частині виставлення балів, керівником визначена оцінка службової діяльності ОСОБА_1 - негативна.
Наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 06.12.2019 № 2255 затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держпраці у Харківській області, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2019 році.
06.12.2019 наказом Головного управління Держпраці у Харківській області «Про звільнення ОСОБА_2 » № 08-03/388  звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку, який відсутній на роботі з причин тимчасової непрацездатності, та визначено датою звільнення перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку з отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання у 2019 році, відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 87 Закону України «Про державну службу» (а.с 14).
13.03.2020 наказом Головного управління Держпраці у Харківській області «Про виконання наказу Головного управління від 06.12.2019 року №08-03/388 «Про звільнення ОСОБА_2 » №08-03/57 у зв`язку із виходом на роботу 13.03.2020, який є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, звільнено позивача з посади головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку, 13.03.2020 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» (а.с 15).
Позивач, не погоджуючись з наказами відповідача від 06.12.2019, 13.03.2020, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.    
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу".
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 44  Закону України "Про державну службу" результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. 
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.
Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
Згідно з ч. 6 ст. 44  Закону України "Про державну службу" у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 цього Закону.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 44 Закону України «Про державну службу» у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до  пункту 3  частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення). Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному  статтею 11  цього Закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 87 Закону України «Про державну службу» наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.
Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за наслідками  оцінки службової діяльності позивач отримав негативний висновок, зазначене є безумовною підставою для звільнення державного службовця. На час розгляду справи  позивачем не надано доказів скасування вказаних висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності.
Колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи  позивач повідомляв суду про оскарження ним  наказу від 06.12.2019, яким затверджено висновки щодо оцінювання, проте зазначені доводи не були враховані судом, що призвело до передчасних висновків.
Так, за наслідками оскарження позивачем результатів оцінювання постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020  по справі №  520/14409/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", затверджений наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 06.12.2019 №2255 та наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 06.12.2019 №2255 в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності  головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єкті підвищеної небезпеки , в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку ГУ Держпраці Харківської області ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.4 ст.77 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у  адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини оцінювання позивача та рішення, прийняті за його наслідками не є предметом розгляду даної справи, а встановлені судовим рішення по справі №  520/14409/19, яке набрало законної сили.
Колегія суддів зазначає, що підставою звільнення позивача з посади  та прийняття оскаржуваних наказів слугував наказ ГУ Держпраці від 06.12.2019 № 2255 "Про затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ГУ Держпраці у Харківській області", які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році" .
Таким чином, враховуючи те, що наказ, який слугував підставою звільнення, а також висновок щодо результатів оцінювання позивача скасовані в судовому порядку, колегія суддів дійшла  висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача за п.3 ч.1, ч.ч.3,5 ст.87 Закону України " Про державну службу", в зв`язку з чим  позовні вимоги про скасування наказів  від 06.12.2019, 03.03.2020 про звільнення ОСОБА_3 з посади підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 с. 77  КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ураховуючи наведене правове регулювання та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності звільнення позивача у зв`язку отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання у 2019 році , що є підставою для скасування оскаржуваного наказів Головного управління Держпраці у Харківській області від 06.12.2019 року №08-03/388 та від 13.03.2020 №08-03/57 із поновленням позивача на посаді та стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Отже,  позивач підлягає поновленню на посаді з 14.03.2020.
Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі – Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати  для   оплати   часу щорічної  відпустки,  додаткових  відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки,  додаткової відпустки  працівникам,  які  мають дітей,  або  для  виплати  компенсації  за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні  12  календарних  місяців роботи,   що   передують  місяцю  надання відпустки  або  виплати компенсації за невикористані відпустки. 
       Згідно з п. 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх  випадках  збереження середньої заробітної  плати  провадиться  виходячи  з розміру середньоденної(годинної) заробітної плати.
Кількість робочих днів з березня до грудня 2020 року складає 210 днів, з січня до лютого 2021 року – 39 днів, що підтверджується листами Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 № 1133/0/206-19,12.08.2020 № 3501-06/219. 
Враховуючи дату звільнення позивача (13.03.2020) та дату прийняття рішення апеляційним судом (10.02.2021), кількість днів вимушеного  прогулу позивача складає 228 днів.     
Згідно розрахунку суми середньоденної та середньомісячної заробітної плати Головного управління Держпраці у Харківській області середньоденна заробітна плата позивача складає 457,68 грн.
Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача складає 104 351,04 грн (228 х 457,68).    
Згідно п.п. 2-3 ч.1  ст. 371 КАС України  негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ст. 317 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року по справі № 520/5263/2020  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. першого заступника начальника Гринь Д. Головного управління Держпраці у Харківській області №08-03/388 від 06.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 .
Скасувати наказ Головного управління Держпраці у Харківській області «Про виконання наказу Головного управління від 06.12.2019 №08-03/388 «Про звільнення ОСОБА_2 » №08-03/57 від 13.03.2020.
Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Головного управління Держпраці у Харківські області, з 14.03.2020.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Харківській області (ЄДРПОУ 39779919, вул. Алчевських, 40,  м. Харків, 61002) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.03.2020 до 10.02.2020 у розмірі 104 351 (сто чотири тисячі триста п`ятдесят одна) грн 04 коп.
Рішення суду в частині стягнення з Головного управління Держпраці у Харківській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць на користь ОСОБА_1 та  поновлення на посаді допустити до негайного виконання. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  12.02.2021