Ухвала

11 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 127/11849/15-к
Провадження № 51-930 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотанняОСОБА_4 про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, 
встановив:
Ухвалою Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 23 листопада 2020 року за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4  відкрито касаційне провадження.
Ухвалою судді від цієї ж дати з Вінницького міського суду Вінницької області  було витребувано кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 й захиснику                   ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_4 
01 грудня 2020 року від ОСОБА_4 до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло клопотання про зупинення виконання судових рішень щодо неї.
Ухвалою судді Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 02 грудня 2020 року ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року щодо неї.
23 грудня 2020 року вдруге від ОСОБА_4 до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло клопотання про зупинення виконання судових рішень щодо неї.
В обґрунтування клопотання про зупинення виконання судових рішень ОСОБА_4 вдруге зазначає, що вона мати двох дітей, які у разі виконання покарання залишаться без материнської опіки та вкотре зазнають психологічної травми.
Указує, що на даний час вона фактично відбула 2 роки 11 місяців 12 днів з призначеного судом першої інстанції покарання у виді 5 років позбавлення волі, а потерпілій стороні за рахунок її майна відшкодовано матеріальну шкоду.
На думку ОСОБА_4 , це указує на можливість зупинення виконання судових рішень, оскільки вона не має жодного наміру уникати розгляду справи щодо неї.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 430 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) суддя-доповідач після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.  
Ухвалою судді Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 17 грудня 2020 року було вирішено закінчити підготовку та призначити касаційний розгляд провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року на 11.00 год. 03 лютого 2021 року.                     
В ч. 4 ст. 532 КПК України зазначається, що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Положенням ч. 2  ст. 21 КПК України передбачено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Згідно з положенням ч. 1 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш, як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної інстанції.
Зазначені вище строки є гарантією правової визначеності, яка є невід`ємною складовою принципу верховенства права. 
З огляду на це, відкриття касаційного провадження не може бути безумовною підставою для зупинення виконання судових рішень.
З наведених ОСОБА_4 доводів на обґрунтування клопотання про зупинення виконання судових рішень не вбачається достатніх підстав для його задоволення, оскільки вони зводяться до аспектів соціальної незахищеності її близьких, а також містять посилання на відшкодування матеріальної шкоди потерпілій стороні, що не є достатніми підставами для зупинення виконання рішення. 
Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_4 вдруге не наводить достатніх підстав для зупинення виконання вказаних судових рішень, колегія суддів вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись положеннями ст.430 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зупинення виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року щодо  ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                                ОСОБА_3