ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/1462/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
секретар судового засідання Комар Н.В. 

за участі представника позивача Горовенко Л.М., представника відповідача Никитенка Є.В., представника третьої особи Архипенка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської міської ради 

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі № 160/1462/20 (суддя І інстанції – Коренев А.О.) 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТИНА» до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

третя особа: Дніпровська міська рада, 

В С Т А Н О В И В :

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Істина» (далі – позивач, ТОВ «Істина») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області),    в якому просило визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 23.01.2020 № 0002150504, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «орендна плата з юридичних осіб», код платежу 18010600 на суму 517905,88 грн, з яких за податковими зобов`язаннями 414322,65 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 103583,23 грн, винесене ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі акту № 18821/04-36-05-04/31143072 від 27.12.2019 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІСТИНА», з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебуває в користуванні ТОВ «ІСТИНА» на підставі укладеного договору оренди землі площею 0,1251 га (кадастровий номер 1210100000:06:098:0005) за період з 01.01.2017 по 31.10.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позов задоволений частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.01.2020 № 0002150504 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на суму 418847,46 грн з яких за податковим зобов`язанням 335075,92 грн, та  за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 83771,54 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем порушено вимоги пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.1, п. 286.2, п. 289.1 ст. 289 Податкового Кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження задекларованих показників плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017-2019 роки. Відповідач при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки вказане податкове повідомлення-рішення, на думку третьої особи, прийнято на підставі чинних Витягів з технічної документації  про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованих від 23.08.2019 № 301013-059015-360-15-2019 за 2017 рік, № 301013-059018-36-15-2019 за 2018 рік та № 301013-059023-360-15-2019 за 2019 рік, що у свою чергу, на думку апелянта, уможливлює їх скасування з підстав викладених в оскарженому рішенні суду першої інстанції. А тому, заявник вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки винесене з неправильним та неповним дослідженням доказів, неправильним встановленням обставин справи та порушенням норм матеріального права.

У частині відмови в позові рішення суду не оскаржено.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
30.08.2001 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та ТОВ «ІСТИНА» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0.1251 га (кадастровий номер 1210100000:06:098:0005), розташовану за адресою: Україна, м. Дніпро, Кіровський р-н, вул. Фрунзе, 6, для розміщення адміністративно-виробничих будинків. Договір оренди посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. та зареєстровано у реєстрі за № 1189 (державна реєстрація від 30.08.2001 за № 1184) (далі – договір оренди) (т. № 1 а.с. 39-41).

Підставою для укладання договору оренди земельної ділянки є рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.07.2001 № 1646 (т. № 1 а.с. 44-45).

23.06.2017 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та ТОВ  «ІСТИНА» (орендар), укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, відповідно до змісту якої сторони вирішили поновити договір оренди на п`ятнадцять років, починаючи з 20.07.2016 року. Відповідно до даної угоди, код КВЦПЗ: 03.15 (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови). Розмір орендної плати встановлюється рішенням Дніпровської міської ради відповідно до вимог Податкового кодексу України. Витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, доданий до договору оренди, є підставою для розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки проводиться без внесення змін та доповнень до договору оренди (крім випадків зміни коду класифікації видів цільового призначення земель або їх функціонального використання). Зазначені зміни відображаються лише у Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, грошова оцінка яких проведена (т. № 1 а.с. 54-55).

Додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є. та зареєстровано в реєстрі за № 2030 (державна реєстрація від 30.08.2001 за № 1184.

Відповідно до змісту додатків до додаткової угоди, а саме: розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, грошова оцінка яких проведена та витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати відсоток – 3% (рішення міської ради від 27.12.2010 № 5/6 та від 15.02.2017 № 12/18) нормативна грошова оцінка земельної ділянки 2171858 грн.; розмір орендної плати 65155,74 грн (т. № 1 а.с. 56).

Відповідно до Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з  кадастровим номером 1210100000:06:098:0005 від 03.02.2017 №   18/010217/03-07 та від 29.01.2018 № 29/260118/03-07 нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2017-2018 роки складає 2171858   грн. 

ТОВ «Істина», отримавши зазначені Витяги самостійно розрахувало річну суму орендної плати за 2017 рік, 2018 рік,  задекларувавши її в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік і за 2018 рік (від 15.02.2017 № 9020506731, від 08.02.2018 № 9014963207) застосувавши дані нормативної грошової оцінки земельної ділянки, які містяться в отриманих витягах.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.12.2019 № 1745-п посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебуває у користуванні ТОВ «ІСТИНА» на підставі укладеного договору оренди землі площею 0,1251 га (кадастровий номер 1210100000:06:098:0005) за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 (т. № 1 а.с. 24).

За результатами проведеної перевірки складений акт № 18821/04-36-05-04/31143072 від 27.12.2019 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІСТИНА», код за ЄДРПОУ 31143072, з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебуває у користуванні ТОВ «ІСТИНА» на підставі укладеного договору оренди землі площею 0,1251 га (кадастровий номер 1210100000:06:098:0005) за період з 01.01.2017 по 31.10.2019», відповідно до висновків якого підприємством порушено (т. № 1 а.с. 25-28):

пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.1 п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України (далі – ПК України), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території Кіровського району, за період з 01.01.2017 по 31.10.2019 на суму 414332,65 грн, у тому числі за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 167542,96 грн, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 на суму 167542,96 грн та за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 на суму 72 246,73 грн.

Підставою для таких висновків стало формування Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області 21 серпня 2019 року за заявою Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради нових витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з  кадастровим номером 1210100000:06:098:0005. (т. № 1 а.с. 126-128)

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 23.01.2020 № 0002150504, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «орендна плата з юридичних осіб», код платежу 18010600 на суму 517 905,88 грн, з яких: за податковими зобов`язаннями 414322,65 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 103583,23 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.
Спір між сторонами виник у зв`язку із зазначенням у витягах, виданих 21 серпня 2019 року за заявою Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у позивача, в іншому розмірі, ніж зазначено у витягах, які позивач отримав у 2017-2018 роках і відповідно до вімостей в яких сплачував грошові зобов`язання з оренди земельної ділянки. 
Фактично ж зміна цього розміру стала наслідком зміни у витягах Коефіцієнту Кф (коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки) з 0,7 до 2,5. Інші відомості у витягах залишились незмінними.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснив самостійно нарахування сум податку на підставі отриманих у відповідному році витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, та подав до контролюючого органу у визначений п. 286.2 ст. 286 ПК України строк податкові декларації. Разом з цим, витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформовані у 2019 році, не могли слугувати базою для обчислення орендної плати за земельну ділянку, оскільки спірним періодом є 2017 рік та 2018 рік, а відповідачем фактично було визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки за минулий період, що не передбачено нормами чинного законодавства, а також не відповідає формі Витягу, передбаченій у Додатку 9, яка затверджена Порядком № 489, а тому суд погодився з позицією позивача стосовно безпідставності висновків податкового органу з приводу заниження позивачем податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб, за період 2017-2018 роки та відповідно протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення у цій частині. У той же час суд погодився з висновками контролюючого органу, щодо донарахування ТОВ «ІСТИНА» орендної плати за 2019 рік, у сумі 79246,73 грн. А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на суму 418847,46 грн, з яких за податковим зобов`язанням 335075,92 грн, та  за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 83771,54 грн, а позовні вимоги частковому задоволенню.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Згідно з частиною 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У зв`язку з цим рішення суду в частині відмови в позові апеляційному перегляду не підлягає.
Стосовно доводів і вимог апеляційної скарги апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої   статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України), відповідно до підпункту    14.1.147    пункту    14.1    статті    14 якого плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту    14.1.136    пункту    14.1    статті    14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у    розділі    - орендна плата).

Згідно зі статтею статтею 269 ПК України    платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У спірному випадку відповідачем збільшено підприємству, як користувачу земельної ділянки, суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб.

Підпунктом    270.1.1    пункту    270.1    статті    270 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 288.1    ст. 288 ПК України   підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 271 ПК України    визначено, що базою оподаткування є нормативно-грошова оцінка землі з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування – не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п.   274.1 ст. 274 ПК України).  

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до п. 288.5 ст.288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Нормами пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом: площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пунктом 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п. 289.3 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, розмір орендної плати за землю, має обчислюватись платником податків на підставі умов договору оренди і з дотриманням вимог ПК України, який передбачає визначення орендної плати, виходячи з нормативної грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, і величину цього коефіцієнту щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за певною формулою. При цьому, з моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки. 

Як зазначалось вище, позивач самостійно здійснив нарахування сум податку на підставі отриманих у відповідному році витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, та подав до контролюючого органу у визначений п. 286.2 ст. 286 ПК України строк податкові декларації.
Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки до 1 січня 2017 року визначався наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006   № 18/15/21/11 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» і відповідно до таблиці 1.1 Додатку 1 становив для земельної ділянки, яку орендує позивач, 0,7.
Цей наказ втратив чинність на підставі   Наказу Міністерства   аграрної політики та продовольства № 592/341/428 від 30.12.2016.
Натомість, зазначені коефіцієнти змінені   наказом Міністерства   аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів»   (далі   – Порядок № 489), який відповідно до п. 3 наказу підлягає застосуванню з 1 січня 2017 року, ті відповідно до Додатку 1 якого Кф земельних ділянок для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) складає 2,5.
Згідно з листом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 11.10.2019 зміни до відомостей щодо цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:06:098:0005 внесені за заявою ТОВ «Істина» від 13.06.2019. (т. № 2 а.с. 26-27).
Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, відомості про які, на момент видачі такого витягу, внесені до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично у режимі «реального часу» і програмним забезпеченням та чинним законодавством не передбачено формування витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на певну дату (яка вже минула).

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.08.2019 не могли слугувати базою для обчислення орендної плати за земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:06:098:0005), оскільки спірним періодом є 2017 рік та 2018 рік, а відповідачем фактично було визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки за минулий період, що не передбачено ні нормами наведеного вище чинного законодавства, а також  не відповідає формі Витягу, затвердженій у Додатку 9 Порядку № 489, яка не передбачає можливості зазначення у Витягу, що він виданий станом на іншу дату, ніж дата його формування.   

Доводи відповідача та апелянта, що спірне податкове повідомлення-рішення правомірно винесено на підставі чинних Витягів від 21 серпня 2019 року, є безпідставними, оскільки позивачем орендна плата у 2017-2018 роках розрахована та сплачена також на підставі аналогічних чинних Витягів, відомості в яких також ніким не оспорювались, дії органу Держгеокадастру щодо видачі цих витягів протиправними не визнавались. У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем у 2017-2018 роках при розрахунку та сплаті спірних грошових зобов`язань порушень чинного законодавства допущено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно безпідставності висновків податкового органу з приводу заниження позивачем податкового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб, за період 2017-2018 роки та, відповідно, протиправності оскарженого податкового повідомлення-рішення у цій частині.
Крім того, відповідно до   ст. 8 Конституції України,   ст. 6 КАС України   та ч. 1 ст. 17 Закону України   «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,   відповідно до якого зокрема людина, її права   та   свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з   урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Апеляційний суд з цього приводу вважає необхідним зауважити, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (пункт 70 цього рішення).

При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. 
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЕСПЛ у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).
З приводу додержання державними органами у спірних відносинах принципу «належного врядування» колегія суддів зазначає, що протягом 2017-2019 років органи влади Держави Україна не здійснювали жодних заходів щодо внесення змін до технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:06:098:0005, яка перебуває в оренді у позивача. Такі зміни внесені лише за заявою самого позивача у червні 2019 року. І лише після цього Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради звернувся до органу Держгеокадастру за отриманням Витягів з новими відомостями стосовно грошової нормативної оцінки земельної ділянки, а податковий орган використав ці нові Витяги для збільшення позивачу грошових зобов`язань з орендної плати за 2017-2018 роки. Тобто державні органи та органи місцевого самоврядування, які були відповідальними за належне врядування у спірних правовідносинах, протягом 2017-2019 років не вжили жодних заходів для додержання встановлених самою ж державою процедур, діяли непрозоро, несвоєчасно і непослідовно.
В результаті орган державного земельного кадастру видав спочатку витяги з одними відомостями, за якими позивач сплатив орендну плату за землю і жодних претензій до нього з боку держави не було, а тоді як позивач сам звернувся з заявою про зміну функціонального призначення земельної ділянки, держава вирішила отримати вигоду та в особі відповідача визначила йому грошові зобов`язання, зазначивши, що у 2017-2018 роках позивачем допущені порушення Податкового кодексу України. 
Натомість, як зазначено вище, позивач у 2017-2018 роках сплачував орендну плату відповідно до отриманих в законному порядку Витягів, тобто жодних порушень податкового законодавства не допускав.
Тож, у цій справі наявне неналежне урядування з боку відповідача та третьої особи, а тому ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскарженого податкового-повідомлення рішення у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на суму 418847,46 грн, з яких за податковим зобов`язанням 335075,92 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 83771,54 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення у частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на суму 418847,46 грн, з яких за податковим зобов`язанням 335075,92 грн, та  за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 83771,54 грн підлягає скасуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.

Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, а справа згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повний текст судового рішення складений 22 грудня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями  242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі № 160/1462/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 17 грудня 2020 року і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                            суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                            суддя                                                            І.В. Юрко