УХВАЛА

03 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/7976/20
адміністративне провадження № К/9901/6455/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:                    
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020  року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 лютого 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ через пропуск строку на апеляційне провадження.
ГУ ПФУ не погодилося із цією ухвалою суду апеляційної інстанції та подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати це рішення та направили справу до апеляційного суду для подовження розгляду.
Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі доводи, додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із такого.
ГУ ПФУ отримало копію рішення суду першої інстанції 15 вересня 2020 року, 04  грудня 2020 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.
Ухвала суду мотивована тим, що скаржником пропущено встановлений законом тридцятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції ним отримано 15 вересня 2020 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, а з апеляційною скаргою відповідач звернувся до суду 04 грудня 2020 року. Між тим, суд апеляційної інстанції зауважив, що датою отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, є дата його фактичного отримання стороною у справі (в цьому випадку 15 вересня 2020 року - дата отримання зазначена у розписці) в той час, як дата реєстрації такого рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (дата на штемпелі вхідної кореспонденції - 17 вересня 2020  року) не є тотожнім поняттю дати отримання, оскільки дата реєстрації документу залежить виключно від організації роботи такої установи і може відрізнятися від дати фактичного отримання судового рішення. При цьому, посилання відповідача як на підставу для поновлення йому строку апеляційного оскарження на запровадження карантину на всій території України, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим, оскільки скаржник не зазначив обставин, які б вказували на неможливість вчинити процесуальні дії щодо звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений Законом строк та які зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Поряд із цим, суд зауважив і те, що скаржник є органом державної влади та на період дії карантину свою діяльність не припиняв.                     
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скаржник отримав 24 грудня 2020 року, що підтверджується повідомленням про доставлення копії ухвали на електронну адресу скаржника. Також, додатково, копію зазначеної ухвали суду отримано скаржником 04 січня 2021 року нарочно, в приміщенні суду.
Так, 22 січня 2021 року скаржник звернувся до суду з клопотанням в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, зазначаючи про те, що такий строк було пропущено через запровадження карантину на території України та у співробітників відділу представництва інтересів в судах та інших органах №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області були виявлені випадки захворювання на COVID-19, тому було вжито запобіжні заходи щодо обмеження контактування співробітників з іншими особами з метою запобігання поширенню інфекції.
Проте суд апеляційної інстанції визнав, що зазначені обставини не можуть бути поважними підставами для поновлення строку звернення до суду, оскільки доказів підтвердження виявлення випадків захворювання на COVID-19 у працівників Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в період встановленого законом строку на оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №160/7976/20 скаржником суду не надано.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі не містить зазначення обставин, які б вказували на неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі у встановлений Законом строк та які зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, а також враховуючи те, що скаржник є органом державної влади та на період дії карантину свою діяльність не припиняв, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність посилань відповідача на впровадження карантинних заходів на території України.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою поданою після спливу встановленого законом строку на її подачу, без зазначення обґрунтованих та поважних підстав неможливості вчинити ці процесуальні дії у такий строк, врахував також і те, що клопотання на виконання вимог ухвали подано з пропуском встановленого судом строку.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Колегія суддів Верховного Суду вважає такий висновок суду апеляційної інстанції обґрунтованим. Правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України касаційну скаргу ГУ ПФУ слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  257,  328,  333,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                Л.В. Тацій
Суддя                                                                                                                                                                                                     С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                                                                                                                                     Т.Г. Стрелець