П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4091/20	
            
             Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
                                                                                                Дата і місце ухвалення12.11.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–           Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року по справі за позовом приватного підприємства «Агро-Продукт 2018» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.05.2020 року приватне підприємство «Агро-Продукт 2018» звернулось до суду першої інстанції з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації №1461217/42376456 від 19.02.2020 року; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування № 1 від 10.12.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у зв`язку із здійсненням господарської діяльності з ТОВ «Кернел-Трейд» підприємством «Агро-Продукт 2018» 06.12.2019 року було виписано податкову накладну №2 на загальну суму 222892,18 грн., сума ПДВ - 37148,70 грн., яка була зареєстрована Державною податковою службою України. В подальшому, у зв`язку із виявленням помилки у даті виписаної податкової накладної, позивачем було направлено для реєстрації до органів податкової служби розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 10.12.2019 року №1 до податкової накладної від 06.12.2019 року №2, яким зменшено розмір податку на додану вартість на суму 37148,70 грн., зменшено обсяги постачання без урахування податку на додану вартість на суму 185743,48 грн. Однак, реєстрація вказаного розрахунку була зупинена, та в подальшому рішенням від 19.02.2019 року відмовлено у його реєстрації.
Позивач вважає протиправним прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 10.12.2019 року № 1, з огляду на те, що підприємством було надано податковому органу всі необхідні первинні документи у підтвердження реальності постачання товару, його походження. Позивач вважає безпідставним посилання контролюючого органу на те, що операція щодо поставки товару, здійснена між ПП «Агро-Продукт 2018» та ТОВ «Кернел-Трейд» відповідає критеріям ризиковості, оскільки сума компенсації вартості товару/послуги, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, який подано отримувачем такого товару/послуги на реєстрацію в Реєстрі, перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 01.01.2017 року, зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання даного товару/послуги. Позивач вказує на те, що товар (пшениця), поставку якої на адресу ТОВ «Кернел-Трейд» здійснювало ПП «Агро-Продукт 2018» не придбалась позивачем у інших суб`єктів господарювання, а була вирощена на земельних ділянках, які перебувають у користуванні товариства. 
З огляду на зазначене позивач просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації №1461217/42376456 від 19.02.2020 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування № 1 від 10.12.2019 року.
Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань 3584,75 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 75 копійок та з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань 3584,75 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 75 копійок судові витрати на користь приватного підприємства "Агро-Продукт 2018".
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 року та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
Апелянт посилався на те, що підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування від 10.12.2020 року № 1 та в подальшому для відмови у його реєстрації стало виявлення факту перевищення суми компенсації вартості товару/послуги за кодом УКТЗЕД/ДКПП 1001, зазначеного (ої) у розрахунку коригування, на зменшення суми податкових зобов`язань величини залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає вимогам п.п. 2.5 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
На думку апелянта, підстави для скасування спірного рішення Комісії та реєстрації розрахунку коригування від 10.12.2019 року № 1, поданого ПП «Агро-Продукт 2018» відсутні.
20.01.2021 року представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому виклав незгоду з доводами апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати та надав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат підприємства, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу склали 4054 грн.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 1 та 3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що ПП «Агро-Продукт 2018» 09.08.2018 року зареєстрований в якості юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та основним видом економічної діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).
05.12.2019 року між ПП «Агро-Продукт 2018» (постачальник) та ТОВ «Кернел-Трейд» (покупець) було укладено договір поставки №ОДЕ20-26427, за яким постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (пшениця 4 класу) українського походження, врожаю 2019 року, на умовах договору.
Згідно видаткової накладної від 06.12.2019 року № 2 позивачем здійснено поставку ТОВ «Кернел-Трейд» пшениці 4 класу українського походження врожаю 2019 року у кількості 43,280 т на суму 222892,18 грн., у тому числі ПДВ 37148,70 грн.
Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення №1056013 від 10.12.2019 року, покупець частково оплатив поставлений товар на суму 185743,48грн., в тому числі ПДВ 30957,25 грн. 
06.12.2019 року ПП «Агро-Продукт 2018» склало податкову накладну №2 по взаємовідносинах з ТОВ «Кернел-Трейд» на загальну суму 222892,18 грн., в тому числі ПДВ 37148,70 грн. із зазначенням товару: пшениця 4 класу українського походження врожаю 2019 року та направило її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 10.12.2019 року, податкова накладна № 2 від 06.12.2019 року була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як зазначає у своєму позові позивач, у зв`язку із виявленням помилки у даті податкової накладної, підприємством 10.12.2019 року було складено розрахунок коригування №1 до податкової накладної №2 від 06.12.2019 року, який також було направлено на реєстрацію до ЄРПН.
Вказаним розрахунком коригування згідно позивач зменшив розмір податку на додану вартість на суму 37148,70 грн. та обсяг постачання без урахування податку на додану вартість на суму 185743,48 грн.
Згідно квитанції від 13.12.2019 року реєстрацію розрахунку коригування від 10.12.2019 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. У квитанції зазначено, що сума компенсації вартості товару/послуги за кодом УКТЗЕД/ДКПП 1001, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає вимогам пп.2.5 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
17.02.2020 року позивач направив Головному управлінню ДПС в Одеській області повідомлення № 2 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено  разом із підтверджуючими документами.
Так, позивачем були подані до контролюючого органу копії наступних документів: договору поставки № ОДЕ20-26427 від 05.12.2019 року, накладної № 2 від 06.12.2019 року, рахунка-фактури № 2 від 06.12.2019 року, платіжного доручення  3 1056013 від 10.12.2019 року, договору купівлі-продажу № 1 від 02.02.2019 року, укладеного з ПП "Дудковський В.К.", накладної № 1 від 10.02.2019 року, договору оренди майна № 01/07 від 01.07.2019 року, акту приймання-передачі нерухомого майна,  договору про надання послуг № 1 від 02.07.2019 року, товарно-транспортної накладної, звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року, звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.09.2019 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
За наслідками розгляду поданих документів, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 19.02.2020 року № 1461217/42376456 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.12.2019 року.
Підставою для прийняття вказаного рішення визначено відповідачем ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Не погоджуючись з відмовою у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.12.2019 року до податкової накладної № 2 від 06.12.2019 року,  позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.02.2019 року  є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Статтею 192 ПК України передбачено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
21 лютого 2018 року, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 117).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що саме норми вказаного Порядку підлягають застосуванню до спірних відносин, оскільки вони діяли на час зупинення реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної від 10.12.2019 року.
В свою чергу, постанова КМУ від 11.12.2019 року № 1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", на норми якої у відзиві на позов та апеляційній скарзі посилається відповідач не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на те, що вказана постанова набрала законної сили 01.02.2020 року, тобто вже після зупинення реєстрації розрахунку коригування від 10.12.2019 року, яке відбулось 13.12.2019 року.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 117 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з пунктами 12, 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 Порядку № 117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п. 18 Порядку № 117).
У рішенні від 23 жовтня 2019 року у справі №826/8693/18 Верховний Суд вказав, що первинним об`єктом судового дослідження у справі, предметом якої є визнання протиправним та скасування рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень. 
З огляду на зазначене, враховуючи правові висновки Верховного Суду, в межах предмету розгляду даної адміністративної справи, суд апеляційної інстанції надає оцінку як правомірності дій податкового органу по зупиненню реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної та наявності підстав для витребування від позивача пояснень та копій документів, так і законності та обґрунтованості прийнятого комісією рішення про відмову в реєстрації  розрахунку коригування до податкової накладної  в ЄРПН.
Як вже зазначалось вище, підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування від 10.12.2019 року у квитанції від 13.12.2019 року вказано те, що сума компенсації вартості товару/послуги за кодом УКТЗЕД/ДКПП 1001, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає вимогам пп.2.5 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». 
В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв ризиковості здійснення операцій/ризиковості платника податку, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.
Критерії ризиковості здійснення операцій/Критерії ризиковості платника податку на момент виникнення спірних правовідносин визначались листом Державної фіскальної служби України від 07.08.2019 року  № 1962/99-99-29-01-01.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України, відповідно до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій/критеріїв ризиковості платника податку, які визначалися листами ДФС.
У квитанції, якою зупинено реєстрацію спірного розрахунку коригування, міститься посилання на п.п. 2.5 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, однак, при цьому, взагалі без зазначення номеру та дати листа ДФС.
Колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частини друга цієї статті).
Колегія суддів наголошує, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
В свою чергу, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
За відсутності нормативно-правового акта, яким визначалися критерії ризиковості здійснення операцій, зупинення реєстрації розрахунку коригування податкової накладної, на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.
Таким чином зупинення реєстрації розрахунку коригування від 10.12.2019 року, поданого позивачем, в даному випадку  не мало правового підґрунтя.
Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 16 квітня 2019 року у справі №826/10649/17, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 09 липня 2019 року у справі № 140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі № 320/6312/18, від 28 жовтня 2019 року у справі №640/983/19, від 20 листопада 2019 року у справі № 560/279/19, від 21 лютого 2020 року у справі №640/1131/19.
Також колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Слід зазначити, що наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 був затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Пунктом 2 Порядку № 520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив про неподання позивачем первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки матеріалами справи підтверджено факт подання позивачем письмових пояснень, разом із копіями фінансово-господарських документів на підтвердження реальності здійснених господарських операцій з контрагентом ТОВ "Кернел-Трейд". Однак, вказані документи не були взяті до уваги Комісією. Відповідачем не вказувалось на те, що надані документи складені з порушенням вимог законодавства, не зазначено конкретних документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає для здійснення реєстрації розрахунку коригування, а також не вказано причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Із наведеного слідує, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття, що свідчить про необґрунтованість рішення контролюючого органу.
Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом у своїх рішеннях, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18, від 18 вересня 2019 року у справі № 826/6528/18, від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 560/279/19.
На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставності зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної від 10.12.2019 року та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.02.2020 року № 1461217/42376456.
Задовольняючи вимогу позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування № 1 від 10.12.2019 року, суд першої інстанції посилався на Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246). 
Так, згідно п.п. 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
З огляду на зазначені положення Порядку № 1246, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування № 1 від 10.12.2019 року з метою ефективним способу захисту прав позивача.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
В даному випадку, ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції стягнув солідарно з відповідачів по справі за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати на суму  7169,50 грн., з яких 5067,50 грн. витрати на правничу допомогу та 2102 грн. витрати на судовий збір.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, а також відсутність заперечень апелянта у поданій апеляційній скарзі стосовно здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для  перерозподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                  Повний текст судового рішення виготовлений 11 лютого 2021 року.

Головуючий:                                                                                        І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                    А.І. Бітов

                                                                                                                  О.В. Лук`янчук