ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Провадження № 33/821/102/21 Справа № 712/10748/20	Головуючий у І інстанції  Рябуха Ю.В. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О. 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 р. м. Черкаси

    Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Демчика В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2020 року, якою 

                    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: 
АДРЕСА_1 ,  непрацюючого,  

       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та  стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 24.10.2020 р. о 20 год. 22 хв. в м.Черкаси, по вул. В.Чорновола,136, керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР Україна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.12.2020 р., а справу закрити. Одночасно, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з поважних причин. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначив, що про розгляд справи він не був повідомлений належним чином, та не був присутній в судовому засіданні. Копію оскаржуваної постанови, безпосередньо від суду він не отримував, а тому не мав змоги своєчасно подати апеляційну скаргу на зазначену постанову у відповідності до вимог КУпАП. Про судовий розгляд він дізнався з відкритих джерел, а саме з офіційного сайту «Судової Влади України», 29.12.2020 р., і в той же день звернувся до суду з заявою про видачу постанови та доданих до неї матеріалів.
По суті апеляційних вимог вказує, що він не був повідомлений належним чином судом смс повідомленням про час, місце та дату розгляду справи. Суд першої інстанції не вірно застосував норму КУпАП, а саме ч.1 ст.130, оскільки об`єктивна сторона правопорушення за вказаною статтею, передбачає керування річковими, морськими або маломірними суднами, однак він керував не річковими або іншими плавальними засобами, а автомобілем. Вважає, що рапорт інспектора поліції, на який посилається суд, як на доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може слугувати належним та допустимим доказом у справах про адміністративні правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою. Зазначає, що в порушення п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС 6.11.2015 р. №1376, йому не було роз`яснено його прав, які передбачаються Конституцією України та КУпАП. Крім того, інспектори поліції, після того, як запросили двох осіб, для надання ними пояснень, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, не запропонували йому, в присутності понятих пройти такий огляд, а отже, поняті засвідчили неіснуючий факт його відмови, оскільки вони не перебували під час розмови з поліцейськими від початку події. Разом з тим, поняті поставили підписи в пустому протоколі про адміністративне правопорушення, який потім в службовому автомобілі складав працівник поліції, без його участі, що на його думку, є грубим порушенням норм матеріального права, а саме ст.268 КУпАП, оскільки фактично, він не мав змоги, заявити клопотання у встановлений законом порядок.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника – адвоката Демчика В.І., які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав згідно розписки 14.01.2021 р. (а.с.16), а апеляційну скаргу подав 22.01.2021 р. (а.с.2-22) вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими. 
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. 
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді. 
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №137363 від 24.10.2020 р. (а.с.1);
- даними поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.10.2020 р. (а.с.3)
- даними рапорту інспектора поліції взводу №2 роти №1 БУПП в Черкаській області ДПП Бабака О.В. (а.с.4);
Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим. Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно. 
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що розгляд провадження в суді першої інстанції відбувався без його участі, оскільки його небуло належно повідомлено про судове засідання, то суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта про те, що він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, що відображено й у змісті самої оскаржуваної постанови. Однак, враховуючи, що в суді апеляційної інстанції йому були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом, й правильність рішення суду першої інстанції була підтверджена, суд апеляційної інстанції не вбачає доцільним скасовувати вірне за своєю суттю рішення місцевого суду лише з формальних міркувань. 
Таким чином, з урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
       Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 28 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1  притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті)  гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 28 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко