Ухвала
 
08 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 732/24/18
провадження № 51-1908ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4  звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 27 січня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції засудженому було зазначено про необхідність обґрунтувати свої доводи щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість,надати копію вироку суду апеляційної інстанції, а також усунути суперечності, наявні у його скарзі. Крім того, звернуто увагу засудженого ОСОБА_4 на те, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений  ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що, зазначені в ухвалі 
від 27 січня 2021 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Зокрема, у своїй поданій касаційній скарзі засуджений посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, відповідного обґрунтування своїм твердженням так і не навів. Засуджений ОСОБА_4 не вказав таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які, з огляду на положення ст. 412 КПК, вплинули на законність та обґрунтованість вироку суду апеляційної інстанції та були б підставою для його скасування. Натомість, він наводить доводи щодо допущених, на його думку, порушень судом першої інстанції, водночас, не оскаржуючи рішення суду першої інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Чернігівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	              ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: