ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/501/21 Справа № 199/1874/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Догонової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати за користування приміщеннями у гуртожитку

В С Т А Н О В И Л А:

       У березні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати за користування приміщеннями у гуртожитку.
       В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 посилався на те, що що йому належить будівля гуртожитку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 04 липня 2000 року. До набуття ним права власності будівля гуртожитку використовувалась попереднім власником ВАТ “Металургмаш” у якості гуртожитку для тимчасового проживання одиноких осіб, які перебували з підприємством у трудових відносинах. З дати укладання договору купівлі-продажу гуртожитку, в кімнатах площею 19,3 кв.м та 22 кв.м., зазначених у технічному паспорті на будівлю гуртожитку під №21 та №22 на 1 поверсі мешкають та зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року, яке набрало законної сили, йому відмовлено у задоволенні позову до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом виселення відповідачів з гуртожитку. Правовою підставою проживання та користування відповідачами житловими кімнатами, зазначеними в рішенні суду від 24 лютого 2017 року, визнаний ордер. На даний час правовідносини, що склалися між позивачем - власником гуртожитку і відповідачами - мешканцями гуртожитку з вини відповідачів не оформлені письмовим договором найму приміщення. Позивач зазначає, що ним розроблений та затверджений типовий договір найму приміщень, визначена плата за проживання, порядок її оплати та порядок оплати комунальних послуг і запропоновано мешканцям гуртожитку укласти договір найму, проте всі вимоги щодо оформлення договірних правовідносин відповідачами були проігноровані; відповідачі систематично ухиляються від укладання договору найму займаних приміщень, хоча вони постійно користуються жилими приміщеннями, приміщеннями загального користування та комунальними послугами; за спожиті комунальні послуги і користування приміщеннями відповідачі сплачують не в повному обсязі, визначаючи розмір оплати на власний розсуд. У зв`язку з цим утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 9 970 грн. 30 коп. На підставі викладеного ФОП ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість з оплати за користування приміщеннями в гуртожитку АДРЕСА_1 за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 9 970 грн. 30 коп., інфляційні втрати – 459 грн. 20 коп., 3% річних – 827 грн., а також судові витрати.
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 . Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість з оплати за користування приміщеннями у гуртожитку за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року в розмірі 9 970 грн. 30 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 280 грн. 26 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 280 грн. 26 коп. Стягнуті із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 280 грн. 26 коп. В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить рішення суду від 17 червня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині  нове рішення, про стягнення з відповідачів три відсотки річних та інфляційні втрати,  посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. 
В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Встановлено, позивач ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 04 жовтня 1999 року; види діяльності: 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщування, 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням , 52.10 Складське господарство, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 81.21 Загальне прибирання будинків (т.1 а.с.21-24).
       ФОП ОСОБА_1 є власником гуртожитку № НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №9-2380. Право власності зареєстроване Дніпропетровським БТІ в реєстровій книзі № 630 за реєстровим №2235-448 (т.1 а.с.19, 20).
       Пунктом 1 розділу 3 Положення про гуртожиток, затвердженого власником гуртожитку АДРЕСА_1 30 листопада 2018 року ФОП ОСОБА_1 , плата за проживання складає 2300 грн. за місяць до 31 липня 2019 року. З 01 серпня 2019 року плата за проживання у гуртожитку складає – 2500 гривень за місяць за кімнату. Комунальні платежі сплачуються окремо і не входять в плату за проживання (т.1 а.с.41, 42).
       Відповідно до п.2 розділу 3 вказаного Положення плата за проживання сплачується до 10 числа кожного поточного місяця в готівковій або безготівковій формі за наступний місяць та комунальні платежі до 5 числа поточного місяця за попередній.
       Відповідно до п.3 розділу 4 зазначених положень, комунальні послуги – світло (електрична енергія), теплова енергія, вода (холодна та гаряча), каналізація, вивіз сміття та ін.. мешканець сплачує послуги по окремо виставленим рахункам на підставі показників приладів та рахунків, виставлених комунальними підприємствами.
       Наказом від 28 червня 2019 року з 01 серпня 2019 року встановлена ціну на проживання у одній кімнаті на місяць – 2500 грн. комунальні платежі сплачуються окремо і не входять в плату за проживання (т.1 а.с.40).
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2017 року у справі №199/8494/15-ц, яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні позову ФОП Гріншпуна до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом виселення відповідачів з гуртожитку (т.1 а.с.161-166).
       Встановлено, відповідачі мають право користування кімнатами № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 гуртожитку згідно технічної документації та зареєстровані у вказаних кімнатах.
       Судом встановлено, відповідачі ухилялися від укладання з позивачем договору на тимчасове проживання у гуртожитку та оплати за користування приміщенням за розрахунками, здійсненими позивачем.
       З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у зв`язку з порушенням зобов`язань з оплати за користування приміщенням у гуртожитку у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 9 970 грн. 30 коп.
       Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на їх обґрунтованість в частині стягнення заборгованості з оплати за користування приміщеннями у гуртожитку, та відмовив у стягненні трьох відсотків річних, інфляційних витрат, пославшись на те, що строк виконання зобов`язання не встановлений договором між сторонами та позивач не позбавлений права стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків у разі невиконання рішення суду, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду. 
       Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до Примірного Положення про користування гуртожитками, затвердженого Постановою КМУ від 20 червня 2018 року № 498, користування жилими приміщеннями в гуртожитках, що перебувають у власності, у процесі реалізації прав та виконання обов`язків їх власників здійснюється відповідно до положень Цивільного кодексу України, Законів України “Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків”, “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку” та інших актів законодавства.
       Згідно з п. 11 цього Положення наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані:своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
       Відповідно до п.15 цього Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
       Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).
       Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
       Оскільки плата за проживання у гуртожитку, який не відноситься до державної або комунальної власності, на відміну від плати за житлово-комунальні послуги, відноситься до вільних цін, згідно з положеннями Закону України “Про ціни та ціноутворення”, таким чином суб`єкт господарювання є самостійним у визначенні розміру та розрахунку (порядку розрахунку) плати за проживання у такому гуртожитку.
       Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
       Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
       За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три відсотки річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
       ФОП ОСОБА_1 є власником гуртожитку № НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №9-2380. Право власності зареєстроване Дніпропетровським БТІ в реєстровій книзі № 630 за реєстровим №2235-448 (т.1 а.с.19, 20).
       Пунктом 1 розділу 3 Положення про гуртожиток, затвердженого власником гуртожитку АДРЕСА_1 30 листопада 2018 року ФОП ОСОБА_1 , плата за проживання складає 2300 грн. за місяць до 31 липня 2019 року. З 01 серпня 2019 року плата за проживання у гуртожитку складає – 2500,00 гривень за місяць за кімнату. Комунальні платежі сплачуються окремо і не входять в плату за проживання (т.1 а.с.41, 42).
       Відповідно до п.2 розділу 3 вказаного Положення плата за проживання сплачується до 10 числа кожного поточного місяця в готівковій або безготівковій формі за наступний місяць та комунальні платежі до 5 числа поточного місяця за попередній.
       Відповідно до п.3 розділу 4 зазначених положень, комунальні послуги – світло (електрична енергія), теплова енергія, вода (холодна та гаряча), каналізація, вивіз сміття та ін.. мешканець сплачує послуги по окремо виставленим рахункам на підставі показників приладів та рахунків, виставлених комунальними підприємствами.
       Наказом від 28 червня 2019 року з 01 серпня 2019 року встановлена ціну на проживання у одній кімнаті на місяць – 2500 грн. комунальні платежі сплачуються окремо і не входять в плату за проживання (т.1 а.с.40).
       Встановлено, відповідачі мають право користування кімнатами № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 гуртожитку згідно технічної документації та зареєстровані у вказаних кімнатах.
       Судом встановлено, відповідачі ухилялися від укладання з позивачем договору на тимчасове проживання у гуртожитку та оплати за користування приміщенням за розрахунками, здійсненими позивачем.
       З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з порушенням зобов`язань з оплати за користування приміщенням у гуртожитку у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 9 970 грн. 30 коп.
       Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідачів перед позивачем існує заборгованість за вказаний період часу з оплати за користування приміщенням у гуртожитку, яка ними добровільно не сплачується.
       Отже, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованість з оплати за користування приміщеннями в гуртожитку АДРЕСА_1 за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 9 970 грн. 30 коп., а також інфляційні втрати – 459 грн. 20 коп. та 3% річних – 827 грн. є доведеними та обґрунтованими.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині, стягнувши з відповідачів на користь позивача солідарно інфляційні втрати у розмірі – 459 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі – 827 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 — задовольнити.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати за користування приміщеннями у гуртожитку скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі – 459 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі – 827 грн. за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя 
Судді