ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/4149/20	

головуючий суддя І інстанції - Пасічник Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя (доповідач):          Іванова С.М.
                                              суддів:            Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Добрівської сільської ради  Вільшанського району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року в адміністративній справі №340/4149/20 за позовом   ОСОБА_1  до  Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, в якому просила: 
- визнати протиправним і скасувати рішення Добрівської сільської ради №271 від 03.09.2020 року;
- зобов`язати відповідача на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву позивача від 28.08.2020 та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів, згідно поданих графічних матеріалів, та надати звіт про виконання рішення суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Добрівської сільської ради №271 від 03.09.2020 року.
Зобов`язано Добрівську сільську раду на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.08.2020 та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів, згідно поданих графічних матеріалів.
Вмрішено питання щодо розподілу судових витрат.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Добрівська сільська рада  Вільшанського району Кіровоградської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати  та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірне рішення було прийнято останнім обґрунтовано, оскільки ділянка на яку претендує позивач входить до ділянки, яка відведена для громадського пасовища, відповідно до програми розвитку земельних відносин та охорони земель на території Добрівської сільської ради.
Відзив від позивача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, 28.08.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів.
Рішенням відповідача від 03.09.2020 року №271 в задоволенні наведеної заяви відповідача було відмовлено.
Не погодившись з правомірністю наведеного рішення, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідачем відмову не мотивовано, що свідчить про протиправність спірного рішення та необхідність його скасування. Зауважено відносно необхідності зобов`язання Добрівську сільську раду на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.08.2020 та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів, згідно поданих графічних матеріалів.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в містах - не більше 0,10 га.
Відтак, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
Як вбачається зі змісту спірного рішення відповідача, останнє не містить жодного обґрунтування причин відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та не містить посилань на жодну правову норму. 
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Так, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 29.04.2020 року по справі № 820/4932/18, від 24.01.2019 року по справі № 806/2978/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, оскільки спірне рішення відповідача не містить пояснень щодо того, яким конкретно вимогам частини 7 статті 118 Земельного кодексу України не відповідала подана позивачем заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, останнє є протиправним та з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України - підлягає скасуванню.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача про відмову в наданні позивачу дозволу на виготовлення технічної документації було прийнято з порушенням приписів Земельного кодексу України, у зв`язку з чим, останнє підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з урахуванням висновків суду.
Поряд з зазначеним, зі змісту резолютивної частини рішення суду першої інстанції вбачається, що останнім було зобов`язано відповідача на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.08.2020 та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів, згідно поданих графічних матеріалів.
Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що покладення на відповідача обов`язку по прийняттю рішення, саме про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення є безпідставним, оскільки вирішення наведеного питання відноситься до виключної компетенції відповідача.
З огляду на наведені обставини, враховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву позивача від 28.08.2020 та прийняти відповідне рішення,  з урахуванням положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Добрівської сільської ради  Вільшанського району Кіровоградської області - задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року в адміністративній справі №340/4149/20- скасувати  в частині зобов`язання Добрівську сільську раду на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.08.2020 та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів, згідно поданих графічних матеріалів та в цій частині прийняти нову постанову.
Зобов`язати Добрівську сільську раду на найближчому засіданні сесії сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області площею 2.0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства та прийняти відповідне рішення, з урахуванням положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 року в адміністративній справі №340/4149/20 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко