Справа № 127/25337/20 
Провадження № 33/801/150/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 454 грн.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, ОСОБА_1 02.11.2020 о 18:03 год. в м. Вінниці, вул. М. Шимка, 38Б, керував транспортним засобом Nissan Primastar, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки зі застосуанням приладу Alcotest 6810 Aram 3564. Результат 2,44 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2021 року,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, винести нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також викликати та допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 з метою надання свідчень про фактичні обставини керування автомобілем та проходження огляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 02.11.2020 він з товаришем ОСОБА_2 , який був за кермом належного йому автомобіля, здійснювали заїзд у двір будинку, розташованого в АДРЕСА_2 . Під час керування автомобілем, його товариш ОСОБА_2 зачепив шлагбаум у дворі будинку. Під час зупинки між ними та місцевими мешканцями будинку ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт, після якого останні викликали поліцію. На місце конфлікту приїхали працівники поліції, які після з`ясування, що автомобіль належить скаржнику, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Під тиском інспектора він пройшов огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав позитивний результат, при цьому він вимагав проходження огляду в медичному закладі, однак працівниками поліції було відмовлено в такому огляді. Заперечуючи керування автомобілем скаржник надав інспекторам письмове пояснення на окремому аркуші. Про наявність його пояснення вказано у відповідній графі протоколу, однак до суду працівники поліції цього пояснення разом з іншими матеріалами справи не надали.
Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 просив надати на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку пристрою «Drager Alcotest 6810», на що йому було відмовлено, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП та п.5 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735), а тому вважає, що результати проведеного огляду не могли бути використані, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, в порушення ч. 3 та 6 ст. 266 КУпАП, п.7 р. І, п.8, 12 р. І Інструкції № 1452/735, поліцейські при незгоді із результатами огляду на місці зупинки відмовили йому у наданні можливості пройти огляд в медичному закладі. В матеріалах справи відсутнє таке направлення, також свідком цього був його товариш ОСОБА_2 , який може підтвердити зазначене в судовому засіданні.
Також вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення свідками зазначені дві особи, які проживають у будинку по АДРЕСА_2 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння у дворі цього будинку із якими у них з товаришем виник конфлікт, а тому пояснення цих зацікавлених свідків не можуть бути допустимими доказами по справі.
Інспектори поліції здійснювали відеофіксацію з місця події, однак свідомо не долучили зазначені відеозаписи до матеріалів справи, оскільки на них зафіксовано, що він не керував автомобілем, не згодився з результатами огляду на місці зупинки і просив пройти огляд в медичному закладі.
До того ж в порушення вимог ст. 256 КУпАП суть правопорушення, яка зазначена в протоколі, не відповідає диспозиції, визначеній в ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка діяла станом на момент складання протоколу та на дату подання апеляційної скарги.
Під час подання ним до суду клопотання про направлення справи для розгляду до Чернівецького районного суду Вінницької області за місцем його проживання, судом навіть не повідомлено його про відмову у задоволенні цього клопотання і розглянуто справу без його участі, чим позбавлено його права бути присутнім в судовому засіданні і скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1  підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, відеозапис з нагрудної камери поліцейського та з камери у дворі будинку, заслухавши пояснення ОСОБА_1 приходжу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
З матеріалів справи встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестера «Драгер Alcotest 6810».
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори Драгер Alcotest. Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Драгер Алкотест 6810».
Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. Оскільки всі види газоаналізаторів "Drager Alcotest" зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року N 1529, зазначене свідчить про правомірність використання приладу "Drager Alcotest 6810" при проходженні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .
Відповідно до цифрових показників спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі "Drager Alcotes 6810", після проведення зазначеного тесту, показники алкоголю в крові ОСОБА_1 становили 2,44 проміле, тобто перевищували дозволений рівень 0,2 проміле.
Доводи апеляційної скарги про те, що за кермом транспортного засобу був його товариш ОСОБА_2 спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з камери у дворі будинку, з якого встановлено, що під час руху транспортного засобу Nissan Primastar, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 знаходився на пасажирському сидінні автомобіля. 
До того ж судом встановлено, що набрала законної сили постанова у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП, з якою встановлено, що саме він перебував за кермом транспортного засобу Nissan Primastar, д.н.з. НОМЕР_2 , порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження шлагбаума.
Отже факт керування ним транспортним засобом доведено поза всяким розумним сумнівом.
Безпідставними є доводи апелянта про те, що правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП не було, оскільки відповідальність, передбачена ч. 1 - 4 ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року є скасованою.
Станом на 07.10.2020 діє редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що на пропозицію поліціанта ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Після проходження такого огляду, на пропозицію поліцейського не бажав пройти його в закладі охорони здоров`я.
Суд першої інстанції неодноразово приймав міри для виклику ОСОБА_1 в судові засідання на 09.12.2020, 12.01.2021, проте останній, будучи своєчасно повідомленим про місце і час розгляду справи до суду не з`являвся.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Безпідставними є посилання апеляційної скарги на те, що в якості свідків були запрошені свідки, щодо неупередженості яких є сумніви, оскільки таки доводи ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами. З відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що при проведенні огляду на стан сп`яніння будь-які зауваження з цього приводу ОСОБА_1 не заявляв.
В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя апеляційного суду                                                            Ю. Б. Войтко