Ухвала
Іменем України 
11 січня 2021 року
м. Київ
справа № 589/1855/19
провадження № 51– 5275 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шосткинського  міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця                   с. Горбове, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 09.12.2016 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, звільнився 08.01.2019 року по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185 КК.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої  та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року,  ОСОБА_5  визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та у вчиненні закінченого замаху на злочин, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК в виді позбавлення волі на строк один рік,
- за ч. 2 ст. 185 КК в виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання в виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.
До набрання вироком суду законної сили застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 2512,16 грн.
Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду 28 вересня 2020 року вказаний вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком  ОСОБА_5  визнано винуватим та засуджено за те, що він                22.03.2019 близько 09 год. 26 хв., діючи повторно, перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Шостка, вул. Шевченка, 2, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавець вищевказаного магазину ОСОБА_6 втратила пильність та не спостерігає за майном, з приміщення вищевказаного магазину, викрав сковорідку, що належить ФОП ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на суму 369 грн.
01.04.2019 близько 14 год. 20 хв.  ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавець магазину ОСОБА_8 втратила пильність та не спостерігає за майном, з підсобного приміщення, яке знаходиться у вищевказаному магазині викрав шість рулонів вінілових шпалер, що належать ФОП ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на суму 3294 грн.
 
18.05.2019 близько 14 год. 00 хв.  ОСОБА_5 , перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавець втратив пильність та не спостерігає за товаром, викрав 7 шт. жіночих бюстгальтерів, після цього з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 669,69 грн.
26.05.2019 близько 11 год. 55 хв.  ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись в тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавці втратили пильність та не спостерігають за майном, викрав безпровідний тример для стрижки тварин, що належить ФОП ОСОБА_11 , після цього, ОСОБА_12 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток в сумі 1772 гривні.
09.06.2019 близько 13 год. 00 хв.  ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись в тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, скориставшись тим, що продавці втратили пильність та не спостерігають за майном, з поверхні скляної вітрини викрав калькулятор вартістю 206 грн., що належить ФОП ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.
08.07.2019 близько 15 год. 30 хв.  ОСОБА_5 , перебуваючи у торговому залі магазину «Норма», який розташований за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Озерна, буд. 43, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, що належить ФОП ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу, діючи повторно, впевнившись у тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, поклавши в правий рукав своєї кофти речі, які взяв з прилавку вищевказаного магазину, таким самим чином намагався викрасти майно, що належить потерпілій ОСОБА_13 , а саме: 7 шт. чоловічих трусів на загальну суму 277,56 грн.
 
Відразу після цього ОСОБА_5 , пройшовши повз касу вищевказаного магазину, намагався вийти з приміщення, однак біля виходу був зупинений охоронцем, а тому з причини, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний намір до кінця, хоча вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі внаслідок суворості, просить змінити постановлені у кримінальному проваджені судові рішення, пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання, призначивши за ч. 2 ст. 15 – ч. 2 ст. 185 КК покарання у вигляді  обмеження волі на строк 1 рік; за               ч. 2 ст. 185 КК призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк                 1 рік 6 місяців. Вважає, що суд не достатньо врахував дані про її особу та ряд пом`якшуючих покарання обставин, зокрема: щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_14 . 
Мотиви суду
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185 КК КК у касаційній скарзі не оспорюється. 
Що ж стосується доводів захисника про порушення щодо її підзахисного загальних засад призначення покарання та зміни судових рішень, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її  виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції;  принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування                              ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Як убачається із доданих до касаційної скарги копій судових рішень вказаних вимог суди дотримались.
Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд першої інстанції взяв до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, зокрема, його вік, стан здоров`я – наявних тяжких захворювань, формальну характеристику, кількість епізодів злочинів та наявність судимостей за злочини проти власності.
Повною мірою врахувавши вказані обставини в їх сукупності, а також зваживши на обтяжуючу покарання обставину – рецидив злочину та обставини, що пом`якшують покарання, якими суд визнав визнання вини та часткове відшкодування заподіяної шкоди, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК із застосуванням              ч. 1 ст. 70 КК цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.
Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість не вбачається. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі захисника.
Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 щодо суворості призначеного покарання, які аналогічні доводам касаційної скарги захисника ОСОБА_4 , та із зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення обґрунтовано залишив вирок без зміни. 
При цьому суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що по своєму виду та розміру призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів.
Ухвала апеляційного суду достатньо мотивована та відповідає вимогам                                 ст. 419 КПК.
З огляду на наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шосткинського  міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2020 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                      ОСОБА_2                            ОСОБА_3