УХВАЛА

02 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 1-50/2011
провадження № 51-2829ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши заяву суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року та заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів,
 
встановив:
 
До Верховного Суду 28 грудня 2020 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання щодо поновлення строку на подання заяви стосовно перегляду ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2012 року за нововиявленими обставинами. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2021 року справу призначено судді - доповідачу ОСОБА_1 та суддям, які входять до складу колегії, – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
 
За результатом розгляду вказаної касаційної скарги Верховний Суд ухвалою від 15 січня 2021 року відмовив у відкритті касаційного провадження на ухвалу Київського апеляційного суду від  27 жовтня 2020 року.
 
У межах строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 26 січня 2021 року поштою направив до Верховного Суду нову касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання щодо поновлення строку на подання заяви стосовно перегляду ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2012 року за нововиявленими обставинами, у якій виклав додаткові доводи як підстави для скасування оскаржуваної ухвали. Зазначена касаційна скарга відповідно до протоколу передачі судової справи від 29 січня 2021 року була передана для розгляду раніше визначеному складу колегії суддів (судді доповідачу ОСОБА_1 , суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). 
 
Суддями Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявлено самовідвід у розгляді зазначеної касаційної скарги, який мотивовано тим, що вказаний склад Суду ухвалою від 15 січня 2021 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року і таким чином вже висловив свою позицію щодо основної частини доводів, на яких ґрунтується касаційна скарга ОСОБА_4 , та підстав для задоволення скарги не було встановлено.
 
Таким чином, колегія вважає за необхідне, заявити самовідвід з метою виключення будь-яких сумнівів у своїй неупередженості під час розгляду касаційної скарги     ОСОБА_4 на одне і теж саме судове рішення.
 
Крім цього, 01 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів у зазначеному складі з підстав того, що вказаною колегією           15 січня 2021 року вже приймалося рішення за його касаційною скаргою. Також заявник наводить інші підстави для відводу. 
 
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 самовідвід підлягає задоволенню, а заява ОСОБА_4 – частковому задоволенню. Матеріали провадження за вищевказаною касаційною скаргою мають бути направлені до управління забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного кримінального суду для виконання вимог ст. 35 КПК. 
 
Верховний Суд вважає, що оскільки в цій справі колегія суддів Верховного Суду у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 під час постановлення ухвали від 15 січня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження вже висловила свою позицію щодо основної частини доводів, на яких ґрунтується касаційна скарга ОСОБА_4 , з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості цих суддів під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 від 26 січня 2021 року заявлений суддями самовідвід підлягає задоволенню.
 
Також підлягає частковому задоволенню заява ОСОБА_4 про відвід колегії суддів, оскільки повторний розгляд його касаційної скарги  на одне і теж рішення може викликати сумніви у неупередженості суддів. Інші доводи про відвід суддів          ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки не містять підстав для відводу, передбачених статтями 75, 76 КПК.    
 
З огляду на викладене, керуючись статтями 75, 76, 81, 82, 441 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
 
Заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самовідвід задовольнити.
 
Заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів задовольнити частково.
 
Матеріали провадження № 51–2829ск20 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання щодо поновлення строку на подання заяви стосовно перегляду ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2012 року за нововиявленими обставинами направити до управління забезпечення автоматизованого документообігу Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду для виконання вимог ст. 35 КПК.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                               ОСОБА_3