Ухвала
26 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 175/3524/18
провадження № 61-17526ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від  20 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від                    20 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки задоволено частково.
Визнано недійсним кредитний договір № DNDZGK00000960 від 04 жовтня                  2007 року, укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , в частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати та винагороди за проведення додаткового моніторингу (пункт 7.1 кредитного договору № DNDZGK00000960 від 04 жовтня 2007 року).
Визнано недійсним додаткову угоду до кредитного договору                                                     № DNDZGK00000960 від 04 жовтня 2007 року, укладену між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , 24 квітня 2012 року, в частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати та винагороди за проведення додаткового моніторингу (пункт 3 додаткової угоди від 24 квітня 2012 року до кредитного договору № DNDZGK00000960 від 04 жовтня 2007 року, яким пункт 7.1 викладено в наступній редакції).
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
24 листопада 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу (надійшла 26 листопада 2020 року),  в якій, заявник просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в частині відмови.
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року касаційну скаргу                          ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У лютому 2021 року заявником усунуто недоліки.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга ОСОБА_1 ,подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у  справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.
Витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу (№ 175/3524/18).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до  25 березня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк