ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/6254/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Мельника В.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року (суддя Турова О.М., м. Дніпро, повний текст складено 28.07.2020 року) в справі №160/6254/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, - 
в с т а н о в и в:
                               09.06.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування при призначенні йому пенсії за вислугу років з 11.10.2019 року періоду з 28.10.2014 року по 10.10.2019 року та не зарахування у розмір грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, грошового забезпечення в розмірі: 1) період з 28 жовтня по 31 грудня 2014 року – грошове забезпечення в розмірі 18944,54 грн.; 2) період з 01 січня по 31 грудня 2015 року - грошове забезпечення в розмірі 111471,72 грн.; 3) період з 01 січня по 31 грудня 2016 року - грошове забезпечення в розмірі 111471,72 грн.; 4) період з 01 січня по 31 грудня 2017 року - грошове забезпечення в розмірі 111471,72 грн.; 5) період з 01 січня по 31 грудня 2018 року - грошове забезпечення в розмірі 82831,75 грн.; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної 11.10.2019 року пенсії, зарахувавши при призначенні йому пенсії за вислугу років з 11.10.2019 року страховий стаж за період з 28.10.2014 року по 10.10.2019 року, та зарахувавши у розмір грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, грошове забезпечення в розмірі: 1) період з 28 жовтня по 31 грудня 2014 року – грошове забезпечення в розмірі 18944,54 грн.; 2) період з 01 січня по 31 грудня 2015 року - грошове забезпечення в розмірі 111471,72 грн.; 3) період з 01 січня по 31 грудня 2016 року - грошове забезпечення в розмірі 111471,72 грн.; 4) період з 01 січня по 31 грудня 2017 року - грошове забезпечення в розмірі 111471,72 грн.; 5) період з 01 січня по 31 грудня 2018 року - грошове забезпечення в розмірі 82831,75 грн.; зобов`язати відповідача виплатити різницю між призначеною пенсією після проведення перерахунку та пенсії, яка ним отримана.
                              Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 11.10.2019р. до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії періоду строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року; зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум. 
                              Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апеляційну скаргу подало ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що пенсію ОСОБА_1 було призначено з 28.10.2014 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», вислуга 34 роки. Головне управління не наділено повноваження визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається на установу, якою видавалась довідка, оскільки, відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522, з 01.01.2007 року на Пенсійний фонд України покладені функції лише з призначення і виплати пенсії, функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Апелянт вказував, що відповідно до ч. З р. III Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ та з інших соціальних питань № 760, підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до ефери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України: обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії. Нормами Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплата пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за кордоном, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» № 393 від 17.07.1992 року, зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, не передбачено. Апелянт вказував, що зобов`язання Головного управління зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії період строку служби в органах внутрішніх справ з 28.10.2014 по 10.10.2019 та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії з 11.10.2019 з урахуванням раніше виплачених сум — є передчасними, оскільки у Головного управління ще не виникло обов`язку з перерахунку пенсії позивача у розумінні статті 63 Закону № 2262-ХІІ, та на Пенсійний фонд України покладені функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію Законом Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у разі повторного прийняття їх на військову службу, виплата пенсій на час їх служби припиняється, при наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. Особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України, на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду. Суд першої інстанції вказував, що стаж роботи працівника, який був незаконно звільнений, а потім поновлений на роботі, вважається безперервним. Записи трудової книжки ОСОБА_1 свідчать про те, що останній перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 01 серпня 1992 року по 10 жовтня 2019 року, включно. Строк служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 01 серпня 1992 року по 10 жовтня 2019 року, включно, підлягає зарахуванню до вислуги років для призначення пенсії. Судом першої інстанції інстанції встановлено та відповідачем визнається, що останнім зараховано до вислуги років позивача для призначення пенсії лише період його служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 01 серпня 1992 року по 27 жовтня 2014 року. Відмова відповідача зарахувати до вислуги років позивача для призначення пенсії періоду його служби в органах внутрішніх справ з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року, включно, є безпідставною та протиправною, адже передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за Законом, у разі повторного прийняття їх на службу виплата пенсій на час їх служби припиняється, а при наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення, тому, враховуючи, що після первинного призначення позивачеві пенсії за вислугу років з 28.10.2014 року її виплата була припинена з 01.01.2019 року у зв`язку із поновленням на службі за рішенням суду, при повторному призначенні позивачеві пенсії з 11.10.2019 року відповідачем має бути зараховано до страхового стажу період поновлення на посаді та здійснена виплата позивачеві пенсії з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення, тобто на 10.10.2019 року. Передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Суд першої інстанції вказував, що пенсії за вислугу років, які призначаються особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які були звільнені після набрання чинності Законом №2262-ХІІ, обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується таким особам, на день звільнення із служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Суд першої інстанції вказував, що відповідачем при призначенні позивачеві пенсії за вислугу років з 11.10.2019 року фактично враховані всі складові і їх розміри грошового забезпечення позивача, що були вказані у довідці УМВС на Придніпровській залізниці №168 від 18.09.2019 року, доказів того, що протягом періоду з 28.10.2014 року по 11.10.2019 року розмір грошового забезпечення позивача та його складових змінився у бік збільшення сторонами не надано.
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 з серпня 1992 року по 27 жовтня 2014 року перебував на службі в органах внутрішніх справ України. Наказом міністра МВС України №2238 о/с від 27.10.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до протоколу за пенсійною справою – 0403013000 (МВС) від 28.10.2014 року Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області було призначено пенсію за вислугу років відповідно з 28.10.2014 року. Відповідно до протоколу за пенсійною справою – 0403013000 (МВС) від 28.10.2014 року Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначило ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (вислуга років – 34 роки) з 28.10.2014 року, виходячи з суми грошового забезпечення 8503,44 грн., у розмірі 5952,41 грн.
Встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №804/19009/14, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року визнано протиправним та скасовано наказ Міністра МВС України №2238 о/с від 27.10.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці на підставі пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» №1682-VІІ від 16.09.2014 року та п. 62 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановленням на військовий облік); поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28.10.2014 року, стягнуто з Управління МВС України на Придніпровській залізниці середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 року по 11.07.2018 року в розмірі 411726,24 грн. з утриманням відповідних податків та зборів.
Наказом МВС України №979 о/с від 01.08.2018 року ОСОБА_1 поновлено  на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28 жовтня 2014 року, про що у трудовій книжці позивача здійснено відповідний запис.
На виконання рішення суду, ОСОБА_1 виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 року по 11.07.2018 року.
Також на виконання вказаного судового рішення наказом МВС України №979 о/с від 01.08.2018 року ОСОБА_1 поновлено  на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28 жовтня 2014 року, про що у трудовій книжці позивача здійснено відповідний запис.
У зв`язку з поновленням позивача на службі в органах внутрішніх справ атестатом про зняття з обліку №1983 від 13.12.2018 року ОСОБА_1 припинено виплату пенсії по причині «поновлення на службі» з 01.01.2019 року.
Наказом міністра МВС України «По особовому складу» від 16.01.2019 року №26 о/с  ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади начальника управління МВС України на Придніпровській залізниці у запас Збройних Сил. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року у справі №160/1744/19 визнано протиправним та скасовано наказ Міністра МВС України Авакова А.Б. від 16.01.2019 року «По особовому складу» №26 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ з посади начальника управління МВС України на Придніпровській залізниці у запас Збройних Сил за п.64 «г» (через скорочення штатів) відповідно до пунктів 10, 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 16.01.2019 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління МВС України на Придніпровській залізниці з 16.01.2019 року; стягнуто з управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 17.01.2019 року по 25.09.2019 року; стягнуто з управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 належну йому заробітну плату за період з 01.08.2018 року по 16.01.2019 року з розрахунку грошового забезпечення начальника управління МВС України на Придніпровській залізниці на момент звільнення.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019р. в адміністративній справі №160/1744/19 змінено в частині стягнення з управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 заробітної плати, та викладено абзаци 4 та 5 його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 17.01.2019р. по 20.02.2020р. у розмірі 82106,84 грн. без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів. Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.08.2018р. по 16.01.2019р. у розмірі 34760,56 грн. без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів».
На виконання рішення суду у справі №160/1744/19 наказом МВС України №968 о/с від 09.10.2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 16.01.2019 року, про що внесено відповідний запис до його трудової книжки.
Наказом міністра МВС України від 10.10.2019р. №969 о/с «По особовому складу», полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з постановленням на військовий облік) за п.64 «а» (за віком).
Встановлено, що 21.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці з приводу вжиття заходів щодо оформлення документів для призначення пенсії, при цьому позивач направив засобами поштового зв`язку з описом вкладень заяву про призначення пенсії та документи на 28 аркушах, необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії.
Згідно подання МВС України від 11.01.2020 року №734 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, підготовленого за заявою позивача про призначення пенсії та направленого до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області період з 27.10.2014 року по 10.10.2019 року є періодом вимушеного прогулу, та відповідно до статті 17 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів  України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплата пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за кордоном, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» №393 від 17.07.1992 року зарахування періоду вимушеного прогулу до вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ не передбачено; вислуга років позивача ОСОБА_1 на 27.10.2014 року для призначення пенсії складає 34 роки 00 місяців 03 дні, в тому числі в календарному обчисленні - 27 років 10 місяців 13 днів, в пільговому обчисленні - 06 років 01 місяць 23 дні.
МВС України надано до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області довідку УМВС України на Придніпровській залізниці №168 від 18.09.2019 року, відповідно до якої грошове забезпечення начальника УМВС України на Придніпровській залізниці, полковника міліції ОСОБА_1 на момент звільнення з органів внутрішніх справ з 27.10.2014р. в місячному розмірі становило 9289,31 грн. Згідно поданого розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 01.11.2019 року, ОСОБА_1 зараховано до стажу, який дає право на пенсію період з 28.10.2014 року до 10.10.2019 року, визначено, що вислуга років станови 38 років 11 місяців 18 днів.
Згідно протоколу за пенсійною справою від 11.10.2019 року Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначило ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 11.10.2019 року, виходячи з суми грошового забезпечення 8503,44 грн., у розмірі 5952,41 грн.
Встановлено, що протягом лютого-квітня 2019 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявами, в яких просив повідомити причини незарахування позивачеві до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року; а також причини відсутності щодо позивача відомостей про сплату ЄСВ за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року.  Листами від 07.03.2019 року №1498/Д-09, від 01.04.2019 року №2235/Д-09, від 22.04.2019 року №2809/Д-09, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із набуттям чинності Законом України від 04.07.2013р. №406-VII з вересня 2013 року всі страхувальники подають звіти та сплачують єдиний соціальний внесок до органів Державної фіскальної служби України, рекомендовано позивачеві з приводу зазначеного питання звернутися до органів Державної фіскальної служби України. 
Встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у справі №160/4778/19 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині ненадання ОСОБА_1 відповідей на листи від 21.02.2019р., 14.03.2019р. та 04.04.2019р. щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та щодо відсутності відомостей стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про сплату єдиного соціального внеску в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління ДФС у Дніпропетровській області внести відомості до персональної облікової картки фізичної особи ОСОБА_1 в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, листопад, грудень 2016 року, із січня по грудень 2017 року, із січня по липень 2018 року. Рішення набрало законної сили 29.08.2019 року.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд враховує встановлене судовим рішенням зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, листопад, грудень 2016 року, із січня по грудень 2017 року, із січня по липень 2018 року.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у справі №160/4778/19 Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області у квітні 2020 року зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно з якими позивачеві до страхового стажу зараховано період з жовтня 2014 року по грудень 2018 року, включно. 
          Встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою від 29.01.2020 року, в якій зазначив про свою незгоду з розміром призначеної пенсії, у зв`язку із чим просив повідомити, з якого розміру грошового забезпечення йому нараховано вказаний розмір пенсії та який страховий стаж враховано при нарахуванні пенсії, просив зарахувати йому до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, листопад, грудень 2016 року, із січня по грудень 2017 року, із січня по липень 2018 року, здійснивши відповідний перерахунок пенсії. Листом від 16.04.2020 року за вих.№8704-2079/К-02/8-0400/20 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст.2 Закону №2262-ХІІ виплата призначеної йому з 28.10.2014 року пенсії за вислугу років була припинена з 01.01.2019 року на час його служби у зв`язку із поновленням на службі з 28.10.2014 року; грошове забезпечення на виконання рішення суду від 25.09.2019 року розраховано по посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці на момент звільнення, та з 11.10.2019р року пенсію призначено за умовами ст.13 Закону №2262-ХІІ, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення, незалежно від дати звільнення особи зі служби, з розміру грошового забезпечення, застосованого при попередньому призначенні пенсії, у сумі 8503,44 грн., тому розмір пенсії склав 5952,41 грн.
Встановлено, що ОСОБА_1 вкотре звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років з 11 жовтня 2019 року, врахувавши вислугу років та розмір отриманого ним грошового забезпечення після звільнення 27.10.2014 року, з урахуванням вислуги років за період з 27.10.2014 року по 10.10.2019 року. Листом від 29.05.2020 року за вих.№9257-8795/К-02/8-0400/20 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії із зарахуванням до вислуги років періоду з 27.10.2014 року по 10.10.2019 року, вказуючи, що згідно з поданням МВС України про призначення пенсії від 11.01.2020 року №734 період з 27.10.2014 року по 10.10.2019 року є періодом вимушеного прогулу.
Згідно наявних в матеріалах справи Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці сплатило за ОСОБА_1 страхові внески за період жовтень 2014 року – серпень 2018 року, листопад – грудень 2018 року. 
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2020 року та від 04.02.2021 року було зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці та ОСОБА_1  надати витяг з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 або інші докази сплати єдиного соціального внеску за період вересень – жовтень 2018 року, січень – жовтень 2019 року.
03.02.2021 року від Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці до суду надійшли пояснення та копії платіжних доручень № 11 від 26.03.2020 року на суму 6832,70 грн. та № 16 від 22.05.2020 року на суму 19978,10 грн., відповідно до яких нараховано 22,0% ЄСВ на грошове забезпечення ОСОБА_1 згідно виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року у справі №160/1744/19 та виконавчого листа Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №160/1744/19. Стягнена сума грошового забезпечення складає 116867,40 грн., з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22%) 25710,83 грн. 
12.02.2021 року ОСОБА_1 надано до суду пояснення в яких останній вказує, що грошове забезпечення за період за період вересень – жовтень 2018 року, січень – жовтень 2019 року йому було виплачено, з цього грошового забезпечення було сплачено єдиний внесок, можливо через помилку, у Індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 сплата єдиного внеску не відображається, натомість відображено сплату грошового забезпечення.
          Згідно частин 1, 2 ст.2, ч. 4 ст. 17 Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
          Згідно ч. 3 ст. 43, абз. «б» ст. 50 Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до  пунктів «а»,  «в»  статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.
Згідно абз. 1, 3 п. 1, п. 6, абз. 1, 2 п. 7 Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393,  для призначення пенсій за вислугу років відповідно до  Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у  пункті «ж»  статті 1-2  такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду. Пенсії, які призначаються особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується таким особам або виплачувалося державним службовцям, працівникам закладів освіти, закладів охорони здоров`я, науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування  Закону України  «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до  Закону України  «Про державну службу», а в закладах освіти, закладах охорони здоров`я та науково-дослідних установах Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції - на будь-яких посадах на день звільнення із служби, а звільненим із служби до набрання чинності  Законом України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - із суми грошового забезпечення, установленого для відповідних категорій військовослужбовців, поліцейських, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ на день набрання чинності таким Законом. Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: ивідповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.
Таким чином, профільними нормами передбачено, що призначення, обрахунок та виплата пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. До вислуги років зараховуються всі роки без виключень, не передбачено виключення з трудового стажу років, які за рішенням суду визначні вимушеним прогулом.  
Суд зазанчає, що  вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати,  моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення. Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення. Весь час вимушеного прогулу слід зараховувати до страхового стажу, що застосовується при призначенні та обчисленні пенсії. 
          Пенсії особам, визначені переліком Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» обчислюються виходячи з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Підтверджено, що за період з 27.10.2014 року по 10.10.2019 року ОСОБА_1 було виплачено грошове забезпечення, з  якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджує  Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці.
          Норми Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не розкривають поняття страхового стажу, тому слід звернутись до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
          Згідно частин 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
          До страхового стажу особи, якій призначається пенсія слід враховувати весь період роботи чи вимушеного прогулу, за який було виплачено грошове забезпечення  з якого у свою чергу сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду.
          Доводи Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про те, що  функції розрахунку вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби, є слушними. Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області не врахувало, що Ліквідаційною комісією УМВС України на Придніпровській залізниці, вислуга років ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії, станом на 10.10.2019 року порахована та визначена як 38 років 11 місяців 18 днів, при цьому період служби позивача в органах внутрішніх справ України з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року включно, врахований до вислуги років для призначення пенсії. Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області протиправно не враховує до страхового стажу позивача  період роботи з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року, тим більше, що такий період визначає орган, уповноважений надавати відомості про вислугу років, розмір грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій.
Суд апеляційної інстанції вказує, що позивач не повинен нести відповідальність у вигляді недоотриманої пенсії, отримувати відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з самовільним трактуванням пенсійним органом ст. 17 Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Маючи документально підтверджений стаж роботи, вислугу років у тому числі за період з 28 жовтня 2014 року по 10 жовтня 2019 року, позивач розраховує, що такий період роботи буде порахований пенсійним органом при призначенні пенсії та вплине на її розмір у бік збільшення через збільшення вислуги років.
При вирішені спору суд апеляційної інстанції використовує правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах  від 20.11.2019 року у справі №200/1085/19-а, 25.09.2019 року у справі №242/3533/16-а.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року в справі №160/6254/20 – залишити без змін. 
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, відповідно до ст., ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник