ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/4587/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. 
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - адвокат Голяніщев Д.Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" касаційну скаргу ОСОБА_2, законного представника малолітнього ОСОБА_1 
на постанову Східного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Плахова О.В.- головуючий, Гези Т.Д., Мартюхіної Н.О.
від 13.01.2021
та на ухвалу Господарського суду Харківської області 
у складі судді Усатого В.О.
від 06.10.2020
у справі № 922/4587/13
за заявою Mramor LLP, Wales
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про визнання банкрутом,- 

ВСТАНОВИВ:

1. Постановою Господарського суду Харківської області від 10.12.2013 у справі №922/4587/13 боржника ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

2. 21.10.2019 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Кошовським С.В. було подано до Господарського суду Харківської області заяву (вх.№ 25186), в якій просив суд:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м. та земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , які утворились в результаті поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер 5310137000:15:004:0006.

- визнати за ФОП ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно: - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м.; - земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою:  

АДРЕСА_1 3 .  13.02.2020 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Кошовським С.В. було подано до господарського суду Харківської області уточнену заяву (вх. № 3894), в якій просив суд:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м. та земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , які утворились в результаті поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер 5310137000:15:004:0006, які передати ліквідатору ОСОБА_3 арбітражному керуючому Кошовському Сергію Васильовичу.

- визнати за ФОП ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно: 

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м.;

- земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою:  

АДРЕСА_1 4 . Уточнену заяву ліквідатор обґрунтовував тим, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що ОСОБА_1 було вчинено дії, направлені на зміну технічних характеристик житлового будинку (реконструкція), в результаті чого, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , наразі має загальну площу 308,40 кв.м. та житлову площу 107,6 кв.м.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 

5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/4587/13 задоволено заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності з урахуванням уточненої заяви.

6. Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 у цій справі вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/4587/13 залишено без змін.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

8. 15.02.2021 ОСОБА_2 , законний представник малолітнього ОСОБА_1 , звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 15.02.2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/4587/13, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга. 

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_1 , у справі № 922/4587/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 17.02.2021.

10. Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2021 у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О.В., судді - Жукова С.В. відкрито касаційне провадження у справі № 922/4587/13 за касаційною скаргою ОСОБА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_1 , від 15.02.2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 та призначено касаційну скаргу до розгляду на 16.03.2021 о 10:45 год.

11. 09.03.2021 від представника скаржника до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні 16.03.2021 о 10:45 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" 

12. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.03.2021 № 29.3-02/363 у зв`язку з перебуванням судді Жукова С.В. на лікарняному відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №      922/4587/13.

13. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.03.2021, справу № 922/4587/13 за касаційною скаргою ОСОБА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_1 , від 15.02.2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Погребняка В.Я., Васьковського О.В. 

14. Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2021 прийнято касаційну скаргу ОСОБА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_1 , від 15.02.2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/4587/13, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, суддів: Васьковського О.В, Погребняка В.Я. до свого провадження. Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката  Голяніщева Д.Ю. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 16.03.2021 у справі №   922/4587/13 задоволено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.

15. Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_2 , як законним представником малолітнього ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

16. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

16.1 Суди попередніх інстанцій не розглянули заяву про визнання незаконним включення нерухомого майна до ліквідаційної маси банкрута та дійшли передчасного висновку про задоволення заяви ліквідатора.

16.2 Судами попередніх інстанцій не взято до уваги той факт, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 ніколи не був власником спірного нерухомого майна, оскільки таке майно належало ОСОБА_3 як фізичній особі.

16.3 Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що права малолітнього ОСОБА_1 не порушені у зв`язку з тим, що вимоги про його виселення заявлено не було.

17. Представник скаржника в судовому засіданні 16.03.2021 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

18. Ліквідатором боржника подано відзив на касаційну скаргу в якому останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

19. Органом опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Шевченківської районної ради у м. Полтаві надійшов відзив в якому просить задовольнити касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

20. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

21. Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон) зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

22. Вказаний Закон набрав чинності 08.02.2020.

23. Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

24. З огляду на викладене, в цьому випадку при розгляді вказаних касаційних скарг підлягають застосуванню норми Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній з 08.02.2020, в редакції Закону від 15.01.2020 № 460-IX.

25. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги..

26. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

27. Судами попередніх інстанцій вірно встановлено наступне.

27.1 Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.08.2019 у справі №922/4587/13 залишеною без змін постановами Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 та Верховного Суду від 19.05.2020 задоволено заяву ТОВ "ОТП Факторинг України" (вх. № 41470 від 12.12.2017) про визнання недійсним договору купівлі-продажу з урахуванням уточнень (вх. № 2031 від 24.01.2018; вх. № 15695 від 27.06.2019) задоволено заяву ТОВ "ОТП Факторинг України" (вх. № 41470 від 12.12.2017) про визнання недійсним договору купівлі-продажу з урахуванням уточнень (вх. № 2031 від 24.01.2018; вх. № 15695 від 27.06.2019); 

27.2 Визнано недійсними договір купівлі - продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 17.10.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Юлією Василівною, за реєстровим № 1886 та договір купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15:004:0006 за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 17.10.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Юлією Василівною, за реєстровим № 1887;

27.3 Застосовано наслідки недійсності договору купівлі - продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 17.10.2016р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Юлією Василівною, за реєстровим № 1886, та договору купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15:004:0006 за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 17.10.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Юлією Василівною, за реєстровим № 1887, шляхом повернення сторін у початковий стан, а саме: повернути у власність ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 213,7 кв. м., житловою площею 23,2 кв.м., земельну ділянку кадастровий номер 5310137000:15:004:0159, площа 0,0365 га, за адресою: АДРЕСА_1 , які утворились в результаті поділу предмету іпотеки ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за договором іпотеки PCNL-D00/018/2007, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер 5310137000:15:004:0006, які передати ліквідатору Кошовському Сергію Васильовичу (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , свідоцтво №923 від 14.05.2013р.); 
Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37726693 від 24.10.2017 13:05:17, приватний нотаріус Набока Юлія Василівна, Полтавський міський нотаріальний округ, Полтавська обл., за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) права власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв. м.): 213,7, житлова площа (кв. м.): 23,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,0365 га, кадастровий номер 5310137000:15:004:0159, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1386807653101, номер запису про право власності: 22975717 (т.10г а.с.195-208).

27.4 Відповідні висновки місцевого господарського суду, з якими погодився суд як апеляційної так і касаційної інстанції мотивовані тим, що на підставі досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що при укладенні спірних правочинів було порушено процедуру реалізації майна банкрута у справі про банкрутство, а саме: продаж майна здійснено безпосередньо банкрутом, а не ліквідатором; забезпечений кредитор не надавав згоди на реалізацію заставного майна; майно реалізовано без проведення аукціону; кошти, від реалізованого майна, не направлені заставному кредитору - ТОВ "ОТП Факторинг Україна", що є безумовним порушенням прав та майнових інтересів останнього, а отже, об`єктивно вбачається не відповідність змісту правочинів загальним вимогам чинного законодавства щодо чинності правочинів.

27.5 Зазначеним судовим рішенням, що набрало чинності, зокрема, встановлено, що власник майна за оскаржуваним договором ОСОБА_4 вчинила дії з поділу іпотечного майна, в результаті чого житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельна ділянка площею 0,0774 га, кадастровий номер 5310137000:15:004:0006 були поділені на два об`єкта нерухомості:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 323,40 кв. м., житловою площею 59,2 кв. м. та земельна ділянка кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площа 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 213,7 кв. м., житловою площею 23,2 кв. м. та земельна ділянка кадастровий номер 5310137000:15:004:0159, площа 0,0365 га за адресою: АДРЕСА_1 .

27.6 Вказаним діям щодо відчуження та поділу іпотечного майна було надано оцінку судами апеляційної та касаційної інстанції під час розгляду питання законності вжиття заходів забезпечення позову ТОВ "ОТП Факторинг Україна", в результаті чого було встановлено ухилення банкрута ОСОБА_3 від виконання своїх зобов`язань перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна", направлене на ускладнення виконання рішення суду, а також інші відповідні обставини щодо поділу іпотечного майна (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 (т.10 а.с.34-39, 220-232).

27.7 17.11.2017 приватним нотаріусом Набокою Юлією Василівною, за реєстровим № 2796, посвідчено договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 323,40 кв. м., житловою площею 59,2 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площа 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами якого ОСОБА_4 безоплатно передала у власність ОСОБА_1 , в інтересах якого діяли його законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як дарунок вказаний житловий будинок та земельну ділянку (т.10 а.с.85-86, 118-120). 

27.8 З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2020 доданої ліквідатором боржника арбітражним керуючим Кошовським С.В. до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було вчинено дії, направлені на зміну технічних характеристик житлового будинку (реконструкція), в результаті чого, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , наразі має загальну площу 308,40 кв.м. та житлову площу 107,6 кв. м. (т.21 а.с.21-23).

27.8 Таким чином, частина іпотечного майна ТОВ "ОТП Факторинг Україна", яке незаконно вибуло з власності банкрута: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 308,40 кв. м., житловою площею 107,6 кв. м., та земельна ділянка кадастровий номер 5310137000:15:004:0160, площею 0,0409 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка утворилась в результаті поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 537,1 кв. м. та земельної ділянки площею 0,0774 га, кадастровий номер 5310137000:15:004:0006 (предмет іпотеки), на даний час перебуває у власності малолітнього ОСОБА_1 .

28. Разом з тим, ухвалюючи оскаржувані судові рішення про задоволення заяви ліквідатора суди попередніх інстанцій вирішуючи питання щодо можливого порушення прав малолітнього ОСОБА_1 виходили з того, що права останнього не порушені, оскільки прийнятим судовим рішенням малолітній ОСОБА_1 не позбавляється права користуватись житлом так як в межах розгляду цієї справи, ліквідатором боржника арбітражним керуючим Кошовським С.В. не заявлялась вимога про виселення малолітнього відповідача, тобто оскаржуваним судовим рішенням малолітнього ОСОБА_1 не було позбавлено права користування житлом, і його права в цій частині не порушуються. Окрім того, майно фактично повертається у власність ОСОБА_3 , який є батьком малолітнього відповідача і зобов`язаний надати своєму малолітньому сину відповідне житло.

29. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

30. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

31. Відповідно до статті 3 Закону України "Про охорону дитинства" всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

32. Згідно статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

33. Відповідно до статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

34. Відповідно до приписів   статті 6 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей"   справи, що стосуються житлових і майнових прав неповнолітніх розглядаються судами за участю представника служби у справах дітей.

35. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей" передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

36. Крім того, за змістом статті 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей", статей   17   та   18 Закону України "Про охорону дитинства",   статті 177 Сімейного кодексу України   дбати про збереження використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державного пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органів опіки та піклування.

37. Відповідно до частини 4 та 5   статті 177 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування проводить перевірку заяви про вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини та надає відповідний дозвіл, якщо в результаті вчинення правочину буде гарантоване збереження права дитини на житло.

38. При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зазначити про те, що хоча ліквідатор у своїй заяві не ставить питання про виселення малолітнього ОСОБА_1 зі спірного майна, проте сама ліквідаційна процедура боржника передбачає реалізацію майна банкрута на аукціоні. 

39. З огляду на викладене та враховуючи приписи вказаних норм закону, для належного та повного дослідження питання щодо можливого порушення прав малолітнього ОСОБА_1 судам попередніх інстанцій необхідно було встановити та дослідити чи малолітній ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 

40. Також, судам необхідно було дослідити та встановити чи гарантоване збереження права дитини на житло у випадку реалізації спірного майна, дослідити та встановити чи у батьків малолітнього ОСОБА_1 , або осіб, які їх замінюють наявні інші житлові приміщення, окрім спірного майна, які придатні для забезпечення житлових прав і охоронюваних законом інтересів малолітнього. 

41. При цьому, наведеного судами попередніх інстанцій враховано не було та вказані обставини судами попередніх інстанцій не досліджувалися. 

42. З огляду на викладене, передчасними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що права малолітнього ОСОБА_1 в цьому випадку не порушені.

43. При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звертає увагу на те, що у разі необхідності, для встановлення вказаних обставин суд не позбавлений права залучити до участі у справі відповідний орган опіки та піклування та інші компетентні державні органи.

44. Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

45. Всупереч вказаним вимогам закону, судами попередніх інстанцій належним чином не досліджено та не встановлено вказаних обставин.

46. Разом з тим, аргументи скаржника (пункти 16.1, 16.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на те, що вказані обставини не були предметом заяви ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності та є предметом розгляду за окремою процесуальною заявою сторони в межах цієї справи про банкрутство.

47. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

48. Оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону не відповідають.

49. Рішення суду має прийматися і цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

50. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних ухвали та постанови не були дотримані, а тому доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження під час касаційного провадження.                    

51. Згідно пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

52. З огляду на зазначене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи порушено норми процесуального закону - статті 86 Господарського процесуального кодексу України, неповно досліджено зібрані у справі докази, всі обставини справи в їх сукупності, а тому ухвалу суду першої інстанції від 06.10.2020 та постанову суду апеляційної інстанції від 13.01.2021 слід скасувати, а справу № 922/4587/13, в частині розгляду зазначеної вище заяви ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності слід направити до Господарського суду Харківської області на новий розгляд.

53. При новому розгляді суду необхідно належним чином встановити та дослідити чи малолітній ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чи гарантоване збереження права дитини на житло у випадку реалізації спірного майна, чи у батьків малолітнього ОСОБА_1 , або осіб, які їх замінюють наявні інші житлові приміщення, окрім спірного майна, які придатні для забезпечення житлових прав і охоронюваних законом інтересів малолітнього, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення.

54. Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення у справі № 922/4587/13 підлягають скасуванню, а справа у скасованій частині направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснюється. 

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 , законного представника малолітнього ОСОБА_1 , від 15.02.2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/4587/13 задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.10.2020 у справі № 922/4587/13 скасувати.

3. Справу № 922/4587/13 у скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В. В. Білоус

Судді                                                                                                   О. В. Васьковський                                                

                                                                                                 В. Я. Погребняк