КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/1658/2021   
справа №760/3118/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року                                                                                   м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретарів судового засідання Голопапи Д.І., Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Жовноватюк В.С.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,-
встановив:
 
            В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким:
-       визнати незаконним та скасувати розпорядження виконуючого обов`язки голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Бялковського В. №688 від 04 вересня 2019 року щодо відмови в прийнятті на квартирний облік ОСОБА_1 ; 
-       зобов`язати виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) взяти ОСОБА_1 у склад сім`ї з однієї особи на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов для першочергового забезпечення житловою площею, як учасника бойових дій, в зв`язку відсутністю належної житлової площі з датою постановки на облік 13 серпня 2019 року при Київській міській державній адміністрації як виконавчому органу Київської міської ради.
 
            Вимоги обґрунтовує тим, що з 08 жовтня 2010 року є зареєстрованим за колишнім місцем проходження військової служби у Національному університеті оборони України імені Черняховського за адресою: м.Київ, просп. Повітрофлотський, 28. Фактично орендує кімнату у гуртожитку, що підтверджується відповідним договором.
 
            Зазначає, що у власності квартир чи будинків не має, є інвалідом другої групи, учасником бойових дій. Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на першочергове забезпечення жилою площею.
 
            13 серпня 2019 року звернувся із заявою про зарахування його на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надав всі необхідні документи, проте розпорядженням виконуючого обов`язки голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Бялковського В. йому відмовлено. При цьому позивач вказує, що згідно пункту 20 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 11 грудня 1984 року №470, рішення мало бути прийнято виконавчим комітетом ради.
 
            Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
 
            Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.
 
            В апеляційній сказі посилається на те, що згідно статті 37 ЖК УРСР та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 11 грудня 1984 року №470, передбачена можливість перебування громадян на декількох обліках потребуючих поліпшення житлових умов.
 
            Вказує, що суд посилається на Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737, яка не є чинною.
 
            Зазначає, що суд також посилається на лист Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2012 року №044/96-3770/1/, який носить характер роз`яснень і не є документом, який законодавчо регулює питання.
 
            Окрім того, скаржник вказує, що підставою звернення до суду було оскарження розпорядження голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №688 від 04 вересня 2019 року про відмову в прийнятті на квартирний облік, відтак суд мав оцінити це рішення щодо його законності. Окрім того вказує, що відмова у прийнятті на квартирний облік прийнята з порушенням чинного законодавства.
 
            Вказує, що прийняття рішення про взяття на облік громадян або відмову у взятті на облік є виключною компетенцією виконавчих органів місцевих рад. Здійснення вказаних повноважень виконуючим обов`язки голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації відбулось у незаконний спосіб.
 
            Зазначає також, що на розгляд було внесено пропозицію про відмову у взятті його на облік, проте заявник не був запрошений на засідання відповідних органів.
 
            В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав.
 
            Представник відповідача Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Єрко Н.П. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.
 
            Представник Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату , час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
            
Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судом першої інстанції установлено, що відповідно до даних посвідчення серії НОМЕР_1 від 03 січня 2015 року, виданого директором Департаменту кадрової політики МО України, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.
 
Відповідно до даних довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 25 вересня 2018 року, виданої Кадровим центром Збройних Сил України, полковник ОСОБА_1 у період з 03 червня 2015 року по 08 вересня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей. Ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
 
Відповідно до даних довідки голови житлової комісії гарнізону м.Київ від 08 серпня 2019 року №26624 про перебування на квартирному обліку у ЖК гарнізону м.Київ, ОСОБА_1 28 липня 2005 року був зарахований на квартирний облік. Далі довідка містить такі відомості: Інвалід війни, інвалідність пов`язана із захистом Батьківщини. Категорія пільги "позачерговий", номер в черзі позачергових "2223", номер в загальній черзі "5669".
 
Згідно даних довідки про реєстрацію місця проживання особи від 30 жовтня 2018 року №2042499 Управління (центру) надання адміністративних послуг Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_1 з 08 жовтня 2010 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до даних договору найму жилої площі №1216 в гуртожитку від 09 жовтня 2013 року, укладеного між Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського та ОСОБА_1 , останній орендує кімнату АДРЕСА_2 .
 
13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Центру надання адміністративних послуг про зарахувати на квартирний облік при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації з сім`єю у кількості 1 особи, по категорії учасника бойових дій.
 
Відповідно до даних повідомлення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 05 вересня 2019 року №1143 ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті на квартирний облік за підставою: пункт 13, 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, встановивши, що позивач перебуває на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у Київському квартирно-експлуатаційному управлінні Міністерства оборони України, має реєстрацію за юридичною адресою Міністерства оборони України, не зареєстрований в житловому приміщенні, та з посиланням на лист Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 14 серпня 2012 року, згідно якого взяття на квартирний та соціальний квартирний облік громадян, які зареєстровані за місцем дислокації Міністерства оборони України та Національного університету оборони України при військових частинах, житловим законодавством не передбачено, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
 
Згідно статті 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
 
Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов визначено статтею 34 Житлового кодексу Української РСР.
 
Згідно статті 36 Житлового кодексу Української РСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках і в порядку, встановлюваних Радою Міністрів СРСР і Радою Міністрів Української РСР, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання.
 
Згідно статті 37 Житлового кодексу Української РСР облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію. У випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації.
 
Відповідно до статті 38 Житлового кодексу Української РСР порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
 
Відповідно до статті 60 Житлового кодексу Української РСР правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.
 
 Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР , які затверджені Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 установлено:
 Квартирний облік, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності. 
 Рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів. Склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради. З питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради ( пункт 3);
 Облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання ( пункту 8);
Кожна сім`я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім`ї (за їх вибором) та у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання (пункт 11);
 Заява про взяття на квартирний облік подається відповідно виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради, сільському голові (у разі, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) за місцем проживання громадян (у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 8 цих Правил, - за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб) та адміністрації підприємства, установи, організації чи органу або іншому громадському об`єднанню (організації) за місцем їх роботи. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік ( пункт 18);
 Попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету. 
 Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт. 
 Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник ( пункт 19);
 Громадяни беруться на квартирний облік: 
 за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів; 
 за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. 
 Рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів. 
 Якщо на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету буде внесено пропозицію про відмову у взятті на облік, на засідання вказаних органів запрошується заявник ( пункт 20);
 У рішенні виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів або у спільному рішенні адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету, які розглядали заяви громадян, вказуються дата взяття на облік, склад сім`ї, підстава для взяття на облік, вид черговості надання жилих приміщень (загальна черга, в першу чергу), а при відмові у взятті на облік - підстава відмови ( пункт 21).
 Рішення про взяття громадян на квартирний облік за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація. 
 Про прийняте рішення виконавчий комітет місцевої Ради, адміністрація підприємства, установи, організації направляють заявникові письмову відповідь з повідомленням відповідно дати взяття на облік, виду і номера черги або підстави відмови у задоволенні заяви. 
 
   Звертаючись до суду із цим позовом, позивач мотивує вимоги тим, що є особою, яка має право на першочергове забезпечення жилою площею, статтею 37 Житлового кодексу Української РСР встановлено здійснення обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадян за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання.
 
Окрім того, позивач вказував, що прийняття рішення про взяття на облік громадян або відмову у взятті на облік є виключною компетенцією виконавчих органів місцевих рад, отже уважає, що здійснення вказаних повноважень виконуючим обов`язки голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації відбулось у незаконний спосіб.
 
Із наведеного убачається, що звертаючись до суду, позивач не вказував на таку підставу визнання незаконним та скасування розпорядження як розгляд питання без участі заявника, такі доводи не були предметом розгляду в суді першої інстанції, відтак посилання на ці обставини в апеляційній скарзі відхиляються апеляційним судом з огляду на положення статті 367 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
 
Щодо інших доводів апеляційної скарги апеляційний суд вказує на таке.
 
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
 
Згідно статті 12 цього Закону визначено засади забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями.
 
На виконання приписів цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
 
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловимиприміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.
 
Установлено, що позивач є військовослужбовцем, перебуває на реєстраційному обліку у військовій частині Національного університету оборони України за адресою м.Київ, просп. Повітрофлотський, 28, на квартирному обліку перебуває у ЖК гарнізону м.Київ, отже правовідносини щодо забезпечення позивача житлом врегульовані, зокрема, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081.
 
Натомість Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, які затверджені Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 в переліку категорій громадян, які визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, не визначено громадян, що перебувають на реєстраційному обліку у військових частинах та відповідно не мають реєстрації в конкретному житловому приміщенні.
 
Відтак апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відмови у прийнятті на квартирний облік, оформленого розпорядженням виконуючого обов`язки голови Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за №688 від 04 вересня 2019 року, оскільки законодавством передбачено спеціальний порядок врегулювання цих відносин та ця відмова сама по собі не свідчить про відсутність потреби позивача у поліпшенні житлових умов та права на першочергове забезпечення жилою площею.
 
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в частині помилкового застосування судом першої інстанції Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони №737 від 30 листопада 2011 року, оскільки цей наказ втратив чинність 16 жовтня 2018 року на підставі Наказу Міністерства оборони №380 від 31 липня 2018. Проте зазначене не призвело до неправильного вирішення спору в цілому, відтак не є підставою для скасування рішення суду.
 
Окрім того, апеляційний суд погоджується з тим, що лист Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 серпня 2012 року №044/96-3770/1/ має характер роз`яснень, проте врахування цих роз`яснень не суперечить чинному законодавству.
 
Доводи скаржника в тій частині, що прийняття рішення про взяття на облік громадян або відмову у взятті на облік є виключною компетенцією виконавчих органів місцевих рад, відхиляються судом, оскільки згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 січня 2011 року №121 "Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень" доручено районним в місті Києві державним адміністраціям реалізовувати окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), надані виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) згідно із Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", іншими актами законодавства згідно з додатками 1-11, в тому числі:
- облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; надання відповідно до законодавства житла, отриманого в порядку розподілу від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації);
- здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.
 
Аргумент скаржника про те, що цим розпорядженням делеговано лише ведення обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, а не взяття на облік або відмову у взятті на облік, апеляційний суд відхиляє, оскільки саме такі повноваження (облік громадян) згідно статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" віднесено до відання виконавчого органу міських рад у цій галузі, відтак ці ж повноваження доручено реалізовувати районним в місті Києві державним адміністраціям, при цьому така дія як облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, передбачає взяття таких громадян на облік або відмову у взятті на облік.
 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
 
Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

В.В. Соколова