ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 січня 2021 року           справа №360/3935/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

   Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (повне судове рішення складено 17 листопада 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3935/20 (суддя в І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
                                                                      УСТАНОВИВ:
         15 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі – позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі – відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29 вересня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 59475721 за виконавчим листом № 360/296/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 19 червня 2019 року.                                                                                В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2020 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні ВП № 59475721 на позивача накладено штраф у розмірі                   5100,00 грн.                                                                                                                        Позивач вважає неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесення постанови про накладення штрафу. Позивач не погоджується з постановою державного виконавця про накладення штрафу, вважає її безпідставною, незаконною та такою, що винесена з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню, з таких підстав.                                                                                                              Рішенням від 25 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2019 року, позов адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до управління про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: - визнано протиправною бездіяльність управління щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року;           - зобов`язано управління виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053, 96 грн.           Рішенням від 14 травня 2019 року № 141 позивачем відновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії у разі втрати годувальника з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року.                                                                                Відповідно до абзацу першого статті 47 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.                                                                                                                         З урахуванням того, що управління здійснює нарахування у поточному місяці на виплату у майбутньому місяці в травні 2019 року на відомість червня 2019 року ОСОБА_1 нараховано пенсію за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2019 року в сумі 129053,96 грн та поточну пенсію за червень 2019 року в сумі 10792,77 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області на червень 2019 року.                                                                                                              Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року                         № 27-1 “Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році” фінансування пенсійних виплат здійснюється Головними управліннями Пенсійного фонду України. 
Позивач зазначає, що з 01 січня 2019 року Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області не має діючих договорів з ПАТ “Укрпошта” та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів. З 01 січня 2019 року управління здійснює функції виключно з нарахування пенсійних виплат, фінансування таких виплат здійснюється з поточних рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Беручи до уваги умови виплати пенсій, які визначені постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року № 27-1, виділення коштів на фінансування не залежить від волевиявлення керівника територіального органу Пенсійного фонду України. Відповідно до Постанови № 27-1 цей обов`язок покладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Таким чином, не має правових підстав вимагати від відповідача вчинення дій, які виходять за межі його повноважень.                                                                                Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки такий боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення.                                                                                                    У червні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області ОСОБА_1 профінансовано виплату поточної пенсії за червень 2019 року в сумі 10792,77 грн. З причин, що не відомі управлінню, виплату пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області не профінансовано. В період з жовтня 2018 року по жовтень 2020 року ОСОБА_1 пенсія нараховується управлінням та виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області в повному обсязі. Заборгованості за цей період не має.                                                                      21 липня 2020 року заборгованість за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн включено до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1, реєстраційний номер С1397928.           
            З аналізу положень статей 63, 75 Закону України “Про виконавче провадження” вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними в розумінні наведених норм Закону України “Про виконавче провадження” можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.          
          За таких обставин, часткове невиконання рішення суду позивачем з незалежних від нього причин є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону України “Про виконавче провадження”.                                                                                                              З урахуванням викладеного, позивач просив позовні вимоги задовольнити.                              Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 360/3935/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог.                                                  Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                           В обґрунтування наведені доводи, аналогічні тим, якими була мотивована позовна заява.                                                                                                                                            У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.                                                                                                                        Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                                                                                                              Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                        Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.                                                  Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                               Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 360/296/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання  протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено (арк. спр. 32-35):          - визнано протиправною бездіяльність Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року; - зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн;  - стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.                                 19 червня 2019 року ОСОБА_1 за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 360/296/19, яке набрало законної сили 26 квітня 2019 року та підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України “Про виконавче провадження”, видано виконавчий лист (арк. спр. 55-56).                                                                                                                        На підставі заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Гребенара Олексія Володимировича від 04 липня 2019 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 08 липня 2019 року ВП                      № 59475721 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 19 червня 2019 року у справі                   № 360/296/19, про зобов`язання Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн (арк. спр. 54, 57, 58-59, 60, 62, 90-91).                                                                                          На виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 08 липня 2019 року ВП № 59475721 про відкриття виконавчого провадження Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області листом від 19 липня 2019 року за № 13777/08 повідомило, що у травні 2019 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату у червні 2019 року пенсію за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129111,11 грн та поточну пенсію за червень 2019 року у розмірі 10792,11 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на червень 2019 року. У червні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за червень 2019 року. Рішення управління про відновлення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника від 14 травня 2019 року № 141 прийнято управлінням до відкриття виконавчого провадження. З незалежних від управління причин, які не залежать від власного волевиявлення управління, виплату нарахованої управлінням ОСОБА_1 пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року не проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. Додатково управлінням до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області 18 липня 2019 року направлено лист № 13710/03.1 “Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду”. Зазначеним листом управління просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129111,11 грн (арк. спр. 10-11, 65-68).                                                                                          До листа від 19 липня 2019 року за № 13777/08 позивачем додано копію супровідного листа від 08 липня 2020 року № 4038, копію супровідного листа Першого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року, копію рішення від 14 травня 2019 року                № 141, копію листа від 15 травня 2019 року № 9685/03.1, копію листа від 18 липня 2019 року № 13710/03.1 “Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду”, адресованого Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області, та  довідку від 17 липня 2019 року № 13626/03-1 (арк. спр. 69, 70, 71, 72, 73-74, 75).                              14 вересня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено вимогу щодо надання інформації про повне та фактичне виконання рішення суду (арк. спр. 76-77).                    Листом від 18 вересня 2020 року № 1241-31-8/4767 позивач продублював інформацію, викладену в листі від 19 липня 2019 року за № 13777/08, та надав аналогічний пакет документів (арк. спр. 78-80, 81-82, 83-84, 85, 86).                                                            Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29 вересня 2020 року ВП № 59475721 за невиконання рішення суду на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області на підставі статей 63, 75 Закону України “Про виконавче провадження” накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 7 зв., 88, 90-91).                    Листом від 17 листопада 2020 року № 1200-010702-7/25146 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило суд, що згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 “Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам” (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 788), суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Програмним комплексом Підсистеми призначення та виплати пенсії Пенсійного фонду України формування виплат щодо нарахованих боргів за минулі періоди передбачено у вигляді додаткових відомостей відповідного типу. Рубіжанському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області не потрібно звертатись за фінансуванням до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. На сьогодні Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області підтверджує, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі         № 360/296/19 ОСОБА_1 нараховано суму у розмірі 129053,96 грн, яка дійсно облікована на додаткову виплатну відомість “Нарахування боргів за рішенням суду” на 2845 отримувачів. Виплата зазначеного боргу можлива бути проведена за згодою Пенсійного фонду України на умовах окремого порядку та виділення відповідного фінансування. Іншого механізму проведення виплати законодавством не передбачено. Згідно із статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (арк. спр. 92-93).          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що згідно з довідками Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 17 липня 2019 року № 13626/03-1 та від 17 вересня 2020 року № 7682/03-1 позивачем нараховано, але не виплачено пенсію ОСОБА_1 за період з квітня 2017 року по вересень 2018 року в сумі 129053,96 грн (арк. спр. 75, 81-82).                              Твердження позивача, що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ним рішення суду вже виконано, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки без фактичної виплати стягувачу нарахованої пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з 01 квітня 2017 року по  30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн, доказів здійснення якої не надано ані державному виконавцю, ані суду, рішення суду у справі № 360/296/19 не може вважатися виконаним.                                                                      Як зазначає позивач, часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, на підтвердження чого надає, зокрема, рішення від 14 травня 2019 року № 141 “Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 ” та лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 18 липня 2019 року № 13710/03.1 “Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду”.                                                                                          Однак, на думку суду першої інстанції, вказані докази підтверджують, що боржником вживалися заходи щодо виконання рішення суду виключно у 2019 році.                              Проте, боржником на вимогу державного виконавця від 14 вересня 2020 року № 10622 додаткових доказів, які б підтверджували вжиття боржником будь-яких заходів з метою виконання рішення суду по справі № 360/296/19 протягом 2020 року, не надано.                    На думку суду першої інстанції, така тривала бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду у період з серпня 2019 року по вересень 2020 року у повній мірі спростовує твердження Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду та отримання відповідного фінансування.                                                                      Також суд першої інстанції дійшов висновку, що вищеописані документи не підтверджують відсутність у боржника коштів на виконання рішення суду, тому твердження позивача в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.                              Судом першої інстанції не прийнято до уваги посилання позивача не те, що 21 липня 2020 року заборгованість за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн включено ним до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1, реєстраційний номер С1397928, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у справі № 640/5248/19, яке змінено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду”.                                                  Сукупність зібраних у справі доказів доводить, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                (м. Харків) від 29 вересня 2020 року ВП № 59475721 про накладення штрафу за невиконання рішення суду на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фону України Луганської області у розмірі 5100,00 грн відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про накладення штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.                                                                                                                        Колегія суддів не погоджується з такими висновками та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.                                                                      Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.                                                                                                    Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом                                                                                                    Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.          Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню.          Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених  законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
          Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим  Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.                    Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.                                                                                                    Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:                                                                                                                                  - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);                                                                                - виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);                                                                      - за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).                                                                      Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.                                                  У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).                                                                                Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.                                                                                У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.                              У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.                                                                                                    Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.                                                  У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.                                                                                                                        З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.          Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).          Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.                                                                                Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).                                                                                                    Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.           Судом встановлено, що Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.          Як зазначає боржник, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.                                        Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з довідками Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 17 липня 2019 року № 13626/03-1 та від 17 вересня 2020 року № 7682/03-1 позивачем нараховано, але не виплачено пенсію ОСОБА_1 за період з квітня 2017 року по вересень 2018 року в сумі 129053,96 грн (арк. спр. 75, 81-82).                                                                                          Як зазначає позивач, часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність відповідного фінансування від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, на підтвердження чого надає, зокрема, рішення від 14 травня 2019 року № 141 “Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 ” та лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 18 липня 2019 року № 13710/03.1 “Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду”.                                                                                          Щодо неприйняття судом першої інстанції до уваги посилання позивача на те, що 21 липня 2020 року заборгованість за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2018 року в сумі 129053,96 грн включено ним до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1, реєстраційний номер С1397928, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у справі № 640/5248/19, яке змінено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду”, колегія суддів зазначає наступне.                    Бюджет Пенсійного фонду України на 2020 рік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 року № 22, та після прийняття постанови Шостим апеляційним адміністративним судом від 22.07.2020 року у справі № 420/5945/18 бюджетні призначення Пенсійному фонду України на поточний рік не переглянуті.                                        Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.                    Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, Верховним Судом України у справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а.                                                                                                    Крім того, на зазначеній судовій практиці акцентував увагу Верховний Суд при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу як зразкової, за наслідками розгляду якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі та розгляді її як зразкової від 16.07.2019 у справі № 811/1469/18.                                                                      Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями позивача про те, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.                                                            Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.                                                                                          Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.                                                                      Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.                    Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2 102,00 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 3 153,00 грн.                    
          Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 360/3935/20 – задовольнити.                                                  Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 360/3935/20 – скасувати.                                                                                           Прийняти нову постанову.                                                                                          Позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу – задовольнити.                                                                                                              Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29 вересня 2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 59475721 за виконавчим листом № 360/296/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 19 червня 2019 року.                                                            Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22, Код ЄДРПОУ 43315445) на користь Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А, код ЄДРПОУ 41245565) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 255,00 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок).                                                                                                                        Повне судове рішення – 14 січня 2021 року.                                                            Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін
Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук
                                                                                                              І.В. Сіваченко