ПОСТАНОВА 
іменем України

12 березня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 401/2123/20
провадження № 22-ц/4809/425/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 25 листопада 2020 року у складі судді Андріянової С.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі по тексту – СП - ТОВ «Світловодськпобут») про розірвання договору та вчинення певних дій.
Вказала, що 01 березня 2017 року між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_1 . Свої зобов`язання за вказаним договором вона виконувала у повному обсязі та своєчасно сплачувала за надані послуги за встановленими тарифами, натомість свої зобов`язання за договором відповідач не виконував, оскільки якість послуг з теплопостачання була неякісною, а гаряче водопостачання взагалі було відсутнє. Тому, у зв`язку з неналежним наданням відповідачем їй послуг з централізованого опалення та відсутністю гарячого водопостачання в м. Світловодську Кіровоградської області вже понад 20 років, вона вирішила встановити індивідуальне опалення в своїй квартирі та звернулася з відповідною заявою до Виконавчого комітету Світловодської міської ради. Рішенням Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 жовтня 2017 року №643 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано дозвіл на відключення вищевказаної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 02 листопада 2017 року рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП було затверджено акт від 03 жовтня 2017 року про відключення її квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП. 23 червня 2020 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення її квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Крім того, 12 серпня 2020 року Світловодським міськрайонним судом за заявою відповідача було видано судовий наказ про стягнення з неї заборгованості за централізоване опалення, який ухвалою суду від 26 серпня 2020 року за її заявою був скасований. 
Посилаючись на зазначені обставини просила суд розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01 березня 2017 року, укладений між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут», а також просила зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 03 жовтня 2017 року.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2020 року позов задоволено.
Розірвано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений 01 березня 2017 року між Спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 . Зобов`язано Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 02 листопада 2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням СП - ТОВ «Світловодськпобут» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводами апеляційної скарги було, зокрема, і те, що судом першої інстанції справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження.
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. ОСОБА_1 направила заяву про розгляд справи без її участі (а.с.81).
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає скасуванню з таких підстав.
Ухвалюючи рішення у справі, яка переглядається, суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Проте такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).
Відповідно до статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.  При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя;2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини. Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 14 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до СП ТОВ «Світловодськпобут» про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.18-19).
В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції вказано, що розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.48).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року в справі № 753/17720/18 провадження № 61-17201св19, зроблено висновок, що приписи частини першої статті 369 ЦПК України щодо письмового провадження за наявними у справі матеріалами можуть бути застосовані судами лише у випадку, якщо позивачем заявлені виключно вимоги майнового характеру і розмір ціни позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Якщо ж у справі наявні вимоги немайнового характеру, то розгляд такої справи здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи».
Як убачається з матеріалів справи позивачем заявлено немайнові вимоги про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01 березня 2017 року, укладеного між ним та СП ТОВ «Світловодськпобут» та про зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 03 жовтня 2017 року (а.с.1-2).
Аналіз матеріалів справи свідчить, що повідомлення (виклик) учасників справи на 25 листопада 2020 року не здійснювався.
Крім того, 11.11.2020 відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за правилами загального провадження, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2020 року в справі № 200/6831/18 провадження №61-1936св20 (а.с.40-43).
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 25 листопада 2020 року заяву СП ТОВ «Світловодськпобут» про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження залишено без задоволення (а.с.45-46).
Отже, розгляд цієї справи судом першої інстанції мав відбуватися з повідомленням учасників справи і колегія суддів, ураховуючи правові позиції Верховного Суду, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про можливість розгляду цієї справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. 
З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд у порушення вимог п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Тому наявні підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Як убачається з письмових доказів по справі СП - ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення у м. Світловодськ та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 .
01 березня 2017 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (виконавцем) та ОСОБА_1 (споживачем) був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач – своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Згідно з п.29 договору договір, укладений строком на 5 (п`ять) років, вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Пунктом 30 договору передбачено, що договір може бути розірваний достроково зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно діючого законодавства України, норм та правил (а.с.6-7). На ім`я ОСОБА_1 відповідачем було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 жовтня 2017 року за №643 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» та Додатку №1 до рішення «Реєстр громадян, які подали заяви щодо надання дозволів на відключення від мереж ЦО та ГВП», ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.8).
Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 03 жовтня 2017 року, затвердженого рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП (протокол від 02 листопада 2017 року №6) підтверджено, що квартира ОСОБА_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відключена від централізованого опалення шляхом видимого розриву зварювання приєднань радіаторів (конвекторів) у кількості 3 штуки, зварювання стояків у кількості 3 штуки, ізольованих стояків у кількості 3 штуки (а.с.9).
23 червня 2020 року позивач звернувся з письмовою заявою до СП ТОВ «Світловодськпобут», у якій повідомляв про відключення його квартири від централізованого опалення, про намір дострокового розірвання договору та порушував питання про закриття його особового рахунку та припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення (а.с.10-11).
Як свідчить довідка СП ТОВ «Світловодськпобут» від 22 квітня 2020 року №38 заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію станом на 01 вересня 2017 року відсутня (а.с.12).
З довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» убачається, що заборгованість ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2020 року становить 18798 грн 71 коп. Дана обставина свідчить про те, що відповідач продовжує нараховувати позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 вересня 2017 року була відсутня (а.с.13), а опалення відключено (а.с.9).
12 серпня 2020 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованості за теплову енергію за період з 01 листопада 2017 року по 01 липня 2020 року в сумі 18 798 грн 71 коп, індекс інфляції в сумі 1181 грн 41 коп, три відсотки річних в сумі 921 грн 51 коп (а.с.14). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 26 серпня 2020 року вказаний судовий наказ було скасовано (а.с.15).
Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (чинний на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
У разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (частина шоста статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року).
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на , зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 №630   (далі по тексту Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 №4 (чинним на момент виникнення спірних відносин) (далі по тексту Порядок).
Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.
Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проєкт, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.
Встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розробленням за замовленням позивача робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.
Отже позивач реалізував своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та на момент звернення до суду не користувався послугами відповідача, що свідчить про наявність правових підстав для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання».
Затвердивши 02 листопада 2017 року згідно з п.2.6 Порядку акт про відключення від мереж ЦО і ГВП від 03 жовтня 2017 року, Міжвідомча комісія створила умови для настання наслідків, визначених п.2.7 Порядку, а саме для перегляду сторонами умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Частинами 1, 2 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
У пункті 30 договору від 01 березня 2017 року зазначено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил (а.с.7).
Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання».
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право.
Враховуючи викладене вище та встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу затвердження постійнодіючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 02 листопада 2017 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 02 листопада 2017 року, а не з 03 жовтня 2017 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1681 грн 60 коп.
Крім того, враховуючи на те, що апеляційна скарга СП ТОВ «Світловодськпобут» частково задоволена, судові витрати понесені за подання апеляційної скарги компенсуються за рахунок держави у розмірі 2522 грн 41 коп.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» задовольнити частково.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 25 листопада 2020 рокускасувати та ухвалити нове.
Позов ОСОБА_1 до Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений 01 березня 2017 року між Спільним підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 .
Зобов`язати Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 02 листопада 2017 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (код ЄДРПОУ 31678853, юридична адреса: вул. Григорія Сковороди, 2а, м.Світловодськ Кіровоградської області) на користь держави судовий збір в сумі 1681 грн 60 коп.
Компенсувати Спільному підприємству Товариству з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (код ЄДРПОУ 31678853, юридична адреса: вул. Григорія Сковороди, 2а, м. Світловодськ Кіровоградської області) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн 41 коп за рахунок держави.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник
Судді C.М. Єгорова 
В.В. Черненко