УХВАЛА

18 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/1815/20
адміністративне провадження № К/9901/997/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 360/1815/20 у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень 05 травня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій просив:
- визнати частково протиправним та скасувати частково рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 121630002221 від 09.12.2019 про призначення пенсії за віком ОСОБА_2 в частині незарахування до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 на шахті Ворошиловградська № 1 виробничого об`єднання Ворошиловградвугілля;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 на шахті Ворошиловградська № 1 виробничого об`єднання Ворошиловградвугілля та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 з 03.12.2019 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Визнано противоправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з 03.12.2019, оформлене протоколом від 06.12.2019, в частині не зарахування до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періодів його роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті "Енгельсовська" виробничого об`єднання "Краснодонвугілля", з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті "Ореховська" виробничого об`єднання "Краснодонвугілля", з 16.11.1981 по 02.11.1987 у виробничому об`єднанні "Ворошиловградвугілля" та періоду проходження строкової військової служби з 05.05.1978 по 11.05.1980 та неправильного визначення виду пенсії, на призначення якої має право ОСОБА_2 .
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (код ЄДРПОУ: 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) зарахувати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до пільгового стажу періоди роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті "Енгельсовська" виробничого об`єднання "Краснодонвугілля", з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті "Ореховська" виробничого об`єднання "Краснодонвугілля", з 16.11.1981 по 02.11.1987 в виробничому об`єднанні "Ворошиловградвугілля" та період проходження строкової військової служби з 05.05.1978 по 11.05.1980 та призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення за її призначенням - з 03.12.2019, а також виплатити заборгованість, яка утворилася з 03.12.2019, з урахуванням виплачених сум пенсії за віком за вказаний період.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі с сплати судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 360/1815/20 та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Проте, аналіз доводів касаційної скарги свідчить про те, що скаржником не наведено обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Натомість, відповідач на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що касаційна скарга подана на рішення у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, без наведення обґрунтованих підстав для касаційного оскарження передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі                    № 360/1815/20.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    С. М. Чиркін