ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року	Львів	Справа № 140/5926/20 пров. № А/857/11921/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Онишкевича Т.В., Судової – Хомюк Н.М.,
за участю секретаря судового засідання           Лутчин А.М., 
представника позивача                                   Довжика Р. С.,
представника відповідача                               Шимчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року, прийняте суддею Денисюком Р.С. о 10 годині 51 хвилин у місті Луцьку, повний текст складений 03.08.2020 року, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-
                                                               встановив:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000065-32 від 17.10.2019.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що фінансові санкції до позивача застосовано за продаж алкогольних напоїв, де визначальним є не те хто замовляв товар, а факт продажу алкогольного напою неповнолітній особі, що мало місце в даному випадку.
Продаж алкогольних напоїв проведено через РРО та зафіксовано у відповідних фіскальних чеках, які долучені до акту перевірки та наявні в матеріалах справи, поясненнями неповнолітньої, безпосередньо нею наданими після встановлення цієї обставини перевіряючими.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ним та ОСОБА_2 (офіціант) у поясненнях до акту перевірки вказано, що вони заперечують проти факту продажу саме неповнолітній особі спиртних напоїв, оскільки алкогольні напої купували двоє молодих людей – чоловік та жінка на вигляд 25-30 років, з якими за столиком була неповнолітня ОСОБА_3 .
Факт продажу алкогольних напоїв саме неповнолітній особі є недоведений. Рахунок був принесений чоловіку, який здійснював замовлення та був покладений на стіл. Те, що ОСОБА_3 поклала туди гроші, які залишили їй ці особи та зателефонувала в поліцію, вона підтвердила  у судовому засіданні.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець.
На підставі наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 13.05.2019 № 1662 та направлень на фактичну перевірку від 13.05.2019 №242, №243 вирішено провести перевірку суб`єкта господарювання ОСОБА_1 протягом 10 діб з 13.05.2019.
18.05.2019 проведено фактичну перевірку ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .
За результатами проведеної перевірки складено акт № 03/112/40-01/ НОМЕР_1 від 20.05.2019, в якому зафіксовано факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній ОСОБА_3 .
За фактом продажу алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, на підставі забраних документів відповідачем прийнято рішення № 000065-32 від 17.10.2019 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі – Закон № 481/95-ВР).
Відповідно до статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує вказані товари, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця  надати  такий  документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
Таким чином, суб`єкт господарювання вправі здійснювати реалізацію слабоалкогольних напоїв виключно повнолітнім особам.
Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР, відповідно до якої за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 6800 гривень. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 затверджений Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок № 790).
Так, пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Згідно з пунктом 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265 (далі - Закон № 265) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що продавець при реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу таких товарів особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції.
Спірним питанням у даній справі є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту продажу алкогольних напоїв саме неповнолітній особі.
Суд зазначає, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стали матеріали перевірки, проведеної податковим органом, а саме, акт перевірки № 03/112/40-01/ НОМЕР_1 від 20.05.2019, про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, в якому зафіксовано факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній ОСОБА_3 .
Продаж алкогольних напоїв проведено через РРО та зафіксовано у відповідних фіскальних чеках, які долучені до акту перевірки та наявні в матеріалах справи, поясненням неповнолітньої безпосередньо нею наданим після встановлення цієї обставини перевіряючими.
Так, згідно з поясненням неповнолітньої ОСОБА_3 , перебуваючи у закладі «Моджо Фемелі», вона замовила у офіціанта пляшку вина «Фраголіно». Під час замовлення офіціант не запитував документи, які підтверджують її вік, та приніс замовлений нею напій, після чого вона розрахувалася.
Факт здійснення розрахунку за алкогольні напої ОСОБА_3 підтверджено свідком ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції, який здійснював обслуговування столика. При цьому такий не запитав у ОСОБА_3 про її вік, відтак, не вжив передбачених законодавством заходів, спрямованих на недопущення продажу таких товарів особам, які не досягли 18-ти річного віку.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається за столиком троє осіб. Разом з тим, вказаним особам, в тому числі неповнолітній, був наданий стакан та налито спиртне. При цьому, саме неповнолітня особа вчиняла дії щодо розрахунку за придбаний товар.
Таким чином, факт розрахунку неповнолітньою особою за придбаний алкогольний напій та невжиття офіціантом ОСОБА_2 заходів, спрямованих на недопущення продажу такого товару особам, які не досягли 18-ти річного віку, підтверджується матеріалами справи.
При цьому, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітній особі, особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання, що узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій, зокрема, постанові від 20 червня 2018 року в справі № 820/6146/16.
Враховуючи доведення відповідачем належними доказами факту реалізації у закладі «Моджо Фемелі» алкогольного напою неповнолітній особі, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій оскаржуваним рішенням та наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                             постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 140/5926/20 -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 15.02.2021 року.